TIDLIGERE I THE PERIPHERAL
Jeg ser på dig og alt det her.
Det er anderledes, end hvor jeg er fra.
Du må tage lidt fri.
Manden slap fri på min vagt.
Det bliver der taget hånd om. Det gør jeg selv.
Måske kunne vi komme til en forståelse?
Og jeg tilbyder noget til gengæld.
Ingen plan, info eller rekognoscering.
Inspektør Ainsley Lowbeer fra Metropol-politiet.
Er der nogen herude?
Er der noget galt, fru Fisher.
Reece, skat.
Du må nok hellere køre mig til lægen.
-Skal jeg ringe til Burton? -Nej.
Jeg vil ikke bekymre dem.
Det er nok okay. Vi kører bare os to.
Det er okay. På æresord.
Jeg taler med dem, når vi kommer tilbage.
Min bil er i indkørslen.
Jeg får vist brug for din hjælp.
Jeg...
Jeg er vist...
Jeg er blind igen.
Du milde. Dit liv har sørme taget nogle overraskende drejninger
i den sidste uge, unge dame.
Ja.
Og hvad nu? Har du en plan?
Eller har du i sinde at tage tingene, som de kommer og håbe
på det bedste?
Jeg ved, hvad jeg gerne vil, Beatrice.
Jeg vil strække benene lidt
-og trække lidt frisk luft. -Javel.
Misforstå mig ikke, hr. Zubov,
men du har valgt en ekstremt undertrykkende indretning.
Foretrækker du haven, inspektør?
Jeg foretrækker at gå.
Og tage disse tre unge gæster med mig,
så vi kan fortsætte vores sludder al fresco, som de siger.
Skal vi?
Ikke for at være respektløs,
men jeg vil føle mig bedre tilpas, hvis Wilf kan tage med.
Hvor sødt.
Du har allerede fået en ven her.
Vær en guttermand, hr. Netherton,
og tag med.
CLANTON SKADESTUE
Undskyld, jeg kommer uden aftale, Dee Dee.
Det er altid en fornøjelse, Ella.
-Reece, hjælper du hende op? -Ja. Denne vej.
-Sådan. -Tak.
Hvad bekymrer dig?
Må jeg vente udenfor?
-Selvfølgelig. -Okay.
Reece, sig til Liz, hun kan holde frokostpause.
Okay.
Hvordan har du det?
Skulle du ikke være på sygeorlov?
Jo, men jeg indså, jeg ikke havde fulgt op på mine beviser.
Fra hændelsen på broen.
Jeg vil bare sikre mig, at de er arkiveret korrekt.
Hvad er det for beviser?
Den gamle mands våben.
Hvad var det helt præcist?
Han havde en Glock, så vidt jeg husker,
og den anden dims, der lignede en lommelygte.
En dims?
Ligner den en dingenot?
Blev der bragt beviser ind, efter SUV'en ramte mig?
Den, du hævder, var usynlig?
-Hvad laver du? -Jeg ringer til Dee Dee, så hun kan...
Du blev slået ud, Tommy.
Hårdt ud.
Du bør ligge ned i et mørkt rum
med is på hovedet og en kold øl i hånden.
Svar på mit spørgsmål, Gladys, og så gør jeg det.
Det lover jeg.
Intet blev bragt ind bortset fra din totalskadede patruljebil.
Ingen Glocks. Ingen dimser.
Heller ingen gammel mand.
Kun dig og din smadrede bil.
Tag nu hjem,
før jeg ringer til sherif Jackman,
så han kan sige det samme på en mindre kærlig måde.
Hvad er det her?
Et træningsanlæg for politiet. Vi kalder det for en zoo.
Hvorfor?
Her kommer dyrene og leger.
Beskyttet fra overvågning og andre forstyrrelser.
Og fra Klept for den sags skyld.
I to og Beatrice vil få det sjovt.
I skal op...
Hvor mange etager tror du, de kan klare?
Lad os prøve otte.
Er vi ambitiøse?
Godt så.
Ottende etage.
Ulig frk. Fisher er disse kroppe nye for jer.
Denne øvelse bør få jer op på niveau.
Hvad fanden?
Her bliver vores koider testet.
Tænk på det, som det din søster troede, hun spillede.
En simulering, kalder I det vist.
Følg efter Beatrice. Hun forklarer alt.
Må jeg også gå med?
Ikke denne gang, kære.
Jeg har en anden test til dig.
Skal vi sætte os?
Det er ret ligetil.
Vi rykker frem, dræber eller neutraliserer alt,
indtil vi når taget.
Hvad sker deroppe?
-En overraskelse. -Hvad for en?
En overraskelse er defineret som en uventet begivenhed.
Skal jeg definere "uventet"?
Tag mig det ikke ilde op, men er du et menneske?
Hvorfor spørger du?
Du virker ikke bekymret for eventuel legemsbeskadigelse.
Sikke et dejligt spørgsmål, underkorporal.
Lad os sige, jeg er speciel.
I bør bekymre jer om jer selv i det kommende eventyr.
Jeg klarer mig selv.
-Får vi våben? -Kun, hvis I får dem på vejen.
Skal vi?
-Du har nattesyn, makker. -Hvordan?
Tunge mod gane, som de haptiske sensorer.
Det var ikke så slemt.
-Er I gode til tal? -De bedste.
Hvor mange overfaldsmænd, mødte vi?
-Seks. -Der vil være 12 på næste etage.
Atten efterfølgende og så videre.
-Otteogfyrre på toppen? -Hvis I når så langt.
Hvad er de?
En grundlæggende koid, serie 24-A.
Tilpasset den aktuelle opgave.
Hvad er en koid?
En robot. På to ben.
Menneskelige øjne.
Kun for at skildre virkeligheden.
Hastighed, intensitet og vold. Det er vist jeres enheds motto.
Og?
Lidt mere fart vil være fint.
De fleste praktikanter rydder tredje etage nu.
Ja, Gladys.
En forpulet dims.
SHERIF JACKMAN RINGER
Sherif?
Tommy, hvor er du?
Jeg...
Stop med det omgående, og kom over til Corbell Pickett.
Jeg troede, jeg havde orlov.
Jeg har lige aflyst den.
Let røven. Vi har et problem.
-Du må hjælpe mig. -Forstået.
Gud. Jeg er såret. Det er slemt.
Hallo?
Hjælp mig. Jeg er hårdt såret.
Er du okay?
Ring til Tommy.
Dee Dee? Hvad sker der?
-Jeg kan ikke tage dit opkald. -Tommy, svar.
Læg en besked.
Sådan.
Ja.
Sådan.
For fanden da.
Dit røvhul.
Reece?
Er der andre her?
Hvad sker der?
Hvad foregår der? Sig mig, hvad der sker.
Du må berolige hende, ellers bliver I begge skudt.
Det er okay. Jeg er lige her.
Hvor er Reece? Hvorfor svarer han ikke?
Han er bare...
...gået udenfor.
Sid ned. Begge to.
På hænderne.
Det er ham, ikke?
-Hvem? -Manden fra broen?
Jeg vil ikke være uhøflig, men du skal lukke kæften.
Og holde den lukket.
Lagde du mærke til det?
Hun tog prøver af vores DNA.
Hvordan kan hun være sikker på, vi er dem, vi siger, vi er?
Vi kan tage prøver af hendes.
Og blive gengivet.
Jeg har aldrig mødt en højtstående politibetjent før.
Et ret ekstraordinært individ.
Sådan er de desværre alle.
Der er...
Er det ham?
Ja?
Skaf adgang til den perifere enheds synsvinkel.
Jeg vil vide, hvad de diskuterer.
Det kan jeg desværre ikke gøre, hr. Zubov. Eller vil.
Undskyld?
Inspektøren vil vide, vi prøver på det.
Ganske som hun sikkert ved, at vi har denne afsporede samtale.
Spurgte han om, hvad jeg tror?
Var vi kloge, ville vi pakke.
Vi ville tage afsted.
Så var alt det her omsonst.
Vi mister adgang til stubben og pigens indre.
Det er ikke værd at dø for, skat.
Og jeg kan ikke leve med at stikke af fra det.
Hvad med dig?
Er du stabil, Ossian?
Ja, jeg er skidestabil.
Nå, frk. Fisher,
tanterne har sporet interessante oplysninger.
Tanterne?
MET's datasorteringsalgoritmer.
Travle små bier, der summer omkring.
Du vil nok blive glad for at høre, at din ven, hr. Penske,
ikke mistede sine lemmer i min tidslinje.
Men det betyder...
At FI må have åbnet stubben
mindst et årti tidligere, end I havde antaget.
Så signifikante afvigelser
har fundet sted i vores to tidslinjer,
hvoraf den mest foruroligende er Jackpot.
Det sker i lyntempo i jeres verden.
Min antagelse er, at FI sætter processen i gang med vilje.
Med hvilket formål?
Det spørgsmål kan kun Cherise Nuland svare på.
Texas-krigen.
Løsrivelsen. Skete det for jer?
Ja. Hr. Penske og din bror kæmpede i den.
Men den haptiske teknologi i deres kroppe
var årtier fra at blive udviklet i min tidslinje,
så de kæmpede som almindelige soldater.
Og Conner kom ikke til skade?
Han overlevede krigen uskadt.
Men det gjorde din bror ikke.
Blev han såret?
Dræbt.
Du sagde, sådanne detaljer var umulige at fremskaffe.
Og han havde hovedsageligt ret.
Men tanterne kender til arkiver, der er utilgængelige for offentligheden.
Hvad med mig?
Dataene bliver få,
når Jackpot begynder, men du er gift
med to børn.
Gift med hvem?
Sherif Thomas Constantine.
Giftede jeg mig med Tommy?
Ja. Man kan spekulere over etikette her,
ikke sandt?
Er et tillykke på sin plads?
Naturligvis har tanterne fortalt mig om en Flynne Fisher, der ikke længere er til.
Men om dig, min kære,
ved jeg næsten ingenting.
Det er ret forfriskende.
Du har nok ikke haft mange jobsamtaler?
Kun hos Forever Fab.
Det var ikke en rigtig jobsamtale, bare en narkotest.
Men bestod du?
Naturligvis.
Fremragende.
Jeg mener,
at vi bør anse dette møde som noget i den retning.
Vi lærer hinanden at kende.
Jeg stiller et par spørgsmål.
Svar dem så hurtigt som muligt. Uden at tænke.
Kan du gøre det?
Mange mennesker har det svært med knive.
Grin bare, men der er manualer online.
Snitte eller støde,
pulsårer eller organer, den slags ting.
Efter min erfaring
handler det om hastighed.
Flest huller på mindst mulig tid.
Så enkelt er det.
Når man tænker over det,
er du uddannet i den helt modsatte retning, ikke sandt?
Så det vil nok være svært at overvinde.
Ikke for at nævne de andre forhindringer som læge og alt det.
Jeg vil tro, at du får ét godt slag ind,
før jeg åbner dig som en... Hvad kalder man de der...
Hvad er forskellen mellem en sigte og et dørslag? Er det det samme?
Det er fandeme fantastisk.
Jeg sagde, at jeg flytter hertil og bliver.
Hvad er overraskelsen?
Træningsmodulet er ikke fuldført, før kun en af os er tilbage.
Overraskelse.
-Største frygt? -At min mor dør.
-Største styrke? -Jeg giver ikke op.
Svaghed?
Det samme.
Kunne du tage tilbage i tid og slette disse hændelser, gjorde du det?
Nej.
Havde jeg magten til at afbryde forbindelsen mellem vores verdener,
ville du så bede mig om det?
-Nej. -Hvorfor ikke?
Du tænkte for længe. Du tøvede. Det sker.
Må jeg stille dig spørgsmål?
Som dem, du spurgte mig?
Lad os sige tre, som om jeg var en ånd.
Hvad er din største frygt?
Fortiden.
Hvor jeg er fra?
Præcis.
To stillet. Et tilbage.
Har du den magt?
Til at afbryde?
Beklager, søde, jeg lovede for meget.
Din bror og hans ven er næsten færdige,
så jeg siger farvel og lykke på rejsen.
Vores næste besøg bliver mere aktivt.
Stump,
du er fandeme fantastisk.
For helvede!
Har man det altid sådan bagefter?
Jeg gifter mig med hende.
-Hvem? -Robotdamen.
Jeg kan ikke læse det her.
Hvad?
Reece kørte mor på skadestuen. Vi skulle komme med det samme.
Pis. Øjeblik.
Mand dig op, Burton! Vi skal afsted!
Hallo?
Sherif?
Jeg mener, at jeg vil slå nogen ihjel.
Jeg vil gøre det med mine bare...
Hvad fanden laver han her?
Stik pistolen i hylstret.
Du kommer for sent til festen.
Hvad er der sket?
Fangen, der slap fra dig?
Han dukkede op her og dræbte Mary Pickett.
Stjal et af deres køretøjer.
Hr. Pickett er temmelig vred, kan du sikkert godt forestille dig.
Du skal køre hen til Fisher-familien
og anholde Burton.
Tag knægtens søster med, nu du er i gang.
Hvad har de med det her at gøre?
Jeg er ikke færdig med at tænke over det,
men fortæl mig, hvordan det her lyder:
Burton og hans krigskammerater har kastet sig over narkohandel.
De er kommet på tværs af nogen,
som hyrede en lejemorder, der skulle dræbe dem.
Du havde lejemorderen i din forvaring.
Men han slap fra dig,
og han kom her til Picketts bolig
for at stjæle en bil og flygte.
Han dræbte stakkels Mary Pickett i processen.
Hvordan lyder det, sørøver?
Som om du lige fandt på det.
Det gør man, når man fortæller historier. Man digter.
Som du har gjort i de sidste ti år.
Du lukker øjnene for virkeligheden.
Du fortæller dig selv et eventyr,
så du kan føle dig som en ridder af det runde bord,
mens du arbejder for mig.
Det betyder, at du arbejder for Corbell Pickett.
Tro mig,
det er lettere at være ærlig over for sig selv.
Det kræver stor energi konstant at stikke hovedet i busken.
Hent nu ham Burton.
Corbell vil stille ham nogle spørgsmål.
Nej.
Den gamle mand sagde, du havde nået en skillevej.
Det havde han sgu ret i.
Kors, Tommy, skal jeg virkelig skære det ud i pap?
Ja, du kan gøre det rigtige her.
Du tager Corbell og mig med på stationen i håndjern som et par banditter.
Og så vil vi alle tre fortælle vores historie.
Corbell og jeg vil sige, du prøver at klandre andre for dine fejl,
hvilket er noget, de unge og uduelige ofte gør.
Tyggegummi?
Du gik i panik, Tommy.
Du fandt på en utrolig historie om,
hvordan jeg, Clantons mangeårige sherif,
brasede ind i din patruljebil i en usynlig SUV,
stak af med din fange
og slap ham løs hos Corbell Pickett.
Corbell Pickett, som beskæftiger 50-60 procent af Clantons befolkning.
Og nu bliver selv jeg forvirret.
Kan du se, hvor jeg er på vej hen?
Corbell og jeg bliver sat fri med oprigtige undskyldninger.
Og du mister i bedste fald dit job.
Men måske vil du blive sigtet.
Falsk anholdelse og den slags ting.
Eller der er den anden vej.
Du følger trop
og udfører dit fine arbejde, som du altid har gjort som betjent.
Måske påtager du dig endog andre ansvarsområder
mod passende vederlag naturligvis.
Du kan prøve at opføre dig som en voksen.
Du har ikke noget valg. Vel?
For måske er min historie ikke sand,
men den lyder sgu sand.
Den vil til enhver tid slå din historie.
Så lad os holde op med at nosse rundt,
og hent så Burton Fisher og hans lillesøster.
De opdagede og brugte deres forstærkninger med utrolig hurtighed.
Netværkede for at dele visuel indlæsning og lyd.
Det indebærer en overlapning med de øvrige haptiske implantater.
Hvad mener du om dem? Deres karakterer, mener jeg.
Modige. Selvhævdende. Beslutsomme.
Broderen er nok den mest forudsigelige og pålidelige,
men jeg vil gå til hans ven i en krise.
Hvorfor?
Undskyld?
Hvis broderen er pålidelig, hvorfor så gå til vennen?
Det har jeg ikke data om.
Afgørelsen blev truffet i mit neurale netværk helt ubevidst.
Interessant.
Og den unge kvinde?
Stadig et åbent spørgsmål, jeg håber snart at kunne svare på.
Hvad er der?
Cherise Nuland står dernede og beder om audiens.
Du ventede hende.
Jeg løftede let sløret for vores besøg hos Zubov,
så vi blev overvåget, da vi ankom.
Men jeg havde ikke forventet, at dr. Nuland reagerede så hurtigt.
Send hende op. Det kan blive ret informativt.
Din forpulede taber.
Hvordan fanden skal du leve med det?
Hvad nu?
Vi venter.
På?
Jeg skal dræbe to personer.
Og en af dem er på vej.
Du taler om mine børn, ikke?
Jo. Det er jeg bange for.
-Mor svarer ikke. -Heller ikke Reece.
Reece. "Din moder beder dig om straks at komme."
-"Din moder"? -Det er sgu underligt.
Kan du tilkoble dig?
-Pis. -Hvad?
Jeg kan ikke få livstegn.
Jeg er næsten fristet til at ringe til politiet.
Den mystiske dal-statut er tydelig.
Perifere enheder skal aldrig operere som autonome individer.
Beatrice blev til på dispensation.
Naturligvis.
Det ligner ikke FI's værk.
Rart at møde dig, Beatrice.
Fornøjelsen er min.
Der er noget overraskende.
En langvarig virkning af Jackpot er, at den største del af koider
er blevet tilpasset, så de ligner en savnet, personlig reference.
Søskende. Kolleger.
Som regel ikke forældre.
Interessant, ikke?
Det er, som om det er noget naturligt
ved at miste en mor eller far,
der gør det lettere at acceptere.
Men et barn?
En datter,
for eksempel?
Jeg beklager, Beatrice.
Jeg må bede dig om at koble fra.
Og slet de sidste fem minutter fra din hukommelse.
Kobler fra nu. Påbegynder sletning.
Er du tilfreds?
Jeg er nysgerrig. Hvorfor holde det hemmeligt?
Det vil komplicere vores forhold.
Det ville det vel.
Hvorfor er du her, doktor?
Noget af stor værdi er blevet stjålet fra mig,
og jeg søger erstatning.
Jeg ved, det gør dig urolig.
"Urolig"?
Jeg er fandeme rædselsslagen.
Det er ikke kun Klept, vi går imod her.
Det er også politiet nu.
Og begge parter kan let dræbe os...
Ved du, hvad det kan betyde?
Vi er de eneste, der ved besked.
Aelita ved det.
Aelita er død.
Eller gået under jorden, hvilket er stort set det samme.
Det her er vores.
Hvordan får vi adgang til bakterierne? Hvordan sekventerer vi?
Vi skal bare hyre nogen i stubben til...
Ham.
Det vil være en del af fornøjelsen.
Stjæle det lige for næsen af den arrogante...
Arrogance er en form for dumhed,
ikke sandt?
Det kan virke arrogant
at antage, at ens kryptering er ubrydelig
i betragtning af, at historisk set
har enhver kodes formodede uangribelighed
altid vist sig at være skuffende kortvarig.
Løb ind på fars kontor. Hent en kniv.
-Hvilken en? -Du bestemmer.
Jeg er lidt i et dilemma her.
En del af mig ønsker at dræbe jer begge.
Mit indre barn kan man kalde det.
Rasende. Irritabel. Hævngerrig.
Men den besindige del af mig
indser, at jeg har brug for jer.
Jeres færdigheder, helt klart.
Og nu også jeres hemmeligheder.
Og jeg kan godt lide jer.
Eller kun dig, Ash.
Ossian kan jeg undvære, men du har
en Klepts hjerte, om du er klar over det eller ej.
Stolt. Intrigant. Aggressiv.
Og arrogant.
Så det hele er lidt usikkert...
...er jeg bange for.
Hvad skal jeg gøre?
Min favorit.
Det er en skønhed, min dreng.
Må jeg se på, far?
Nej. Løb ned i køkkenet. Barnepigen laver budding.
-Jeg undskylder. -Klap i, Ossian.
Sig, hvad I planlægger, eller han dør. Ti sekunder.
Aelita troede, hun arbejdede med poltens bror
og ville overføre FI's filer til hans haptiske implantater.
Opbevare dem i stubben, hvor de er usporlige.
Ret genialt, ikke sandt?
Men søsteren styrede den perifere enhed,
og pigen har ikke implantater,
så hovedtelefonerne oversatte data til bakteriel DNA.
De infiltrerer hendes hjerne.
Hvad ville I gøre med de data?
Sælge dem til højstbydende.
Jeg tror ikke på dig.
Give dem til neoprims.
Hvorfor fanden ville I gøre det?
Så de kan brænde den her verden ned og bygge en ny i stedet.
Du er et fjols.
Et romantisk fjols.
Hvis I prøver at snyde mig igen,
har jeg intet andet valg end at skære jer i stykker
og fodre mine små skønheder med jer.
Men jeg beundrer resten af planen.
Lad os gå videre.
Hver vektor i Jackpot
blev bevæbnet af samme forstyrrende effekt.
Den menneskelige natur.
Det kan have manifesteret sig som egoisme,
korruption eller bare dumhed,
men dybest set udgjorde det samme træk,
en vedvarende, selvdestruktiv modstand
mod at handle for et kollektivt gode.
Må jeg?
Værsgo.
FI var udsat for et alvorligt databrud,
der blev begået af en FI-medarbejder
og en perifer enhed styret fra en stub.
En Zubov-ansats tilstedeværelse på et efterfølgende åsted
forbundet med bruddet leder klart mod Klept-involvering.
Vi har grund til at tro, de går
mod vores neurale justeringsmekanisme,
som er et meget følsomt forskningsområde.
Så du siger, at de data, der er blevet stjålet fra dig,
kan dokumentere eksistensen af denne mekanisme?
Ja.
Frygter du det?
Bagslag og fordømmelse, hvis det bliver offentliggjort?
Naturligvis.
Men mere en potentiel hacking af mekanismen,
så den bruges mindre harmløst.
Allerede en iboende mulighed i teknologien.
Du er nok enig i,
at en hammer er et nyttigt værktøj.
Den kan blive et dødeligt våben i de forkerte hænder.
Du mødtes vist med Lev Zubovs for nylig?
Han havde sikkert en interessant historie om sine eventyr i FI's stub.
"FI's"? Hævder du ejerskab?
Jeg skabte det, ikke sandt?
Som et laboratorium til at udvikle teknologien.
Jeg behøver nok ikke fortælle dig, hvor farligt det kan blive,
hvis Klept får kontrol over det.
Hvad spørger du mig om?
Dræb Zubov-familien,
Flynne Fisher og alle forbundet med dem.
Både her og i stubben.
Du får det til at lyde enkelt. Som om jeg havde en tryllestav.
Der er præcedens.
Samsonov-familien.
Hele klanen
blev slettet fra jordens overflade. En overvældende forestilling.
En helt anden situation.
Var det?
Tilskyndelse til oprør? Ja.
"Tilskyndelse til vold mod en lovlig myndighed
"med den hensigt at vælte den."
Hvis jeg havde en hammer...
Det er klart, at du skal fordøje det.
Men du skal vide, at jeg kun siger det til dig,
fordi jeg er overbevist om, at du har kompleksitet og klarsyn
til at forstå, hvad der er på spil.
Kom hjem til mig næste gang.
Til te, hvis du vil.
Gør du det for penge?
Der er penge involveret, men det er ikke grunden.
Hvorfor så?
Jeg har selv en datter.
Jeg vil gerne holde hende i live.
Vil nogen gøre hende fortræd, hvis du ikke dræber mine børn?
I en nøddeskal.
Min mor sagde altid: "Kun et fjols ser verden som enten-eller."
Det er en beundringsværdig simpel tanke for simple folk fra simple steder.
Men desværre gælder det ikke her.
Du tror, der kun er to muligheder.
Enten dør din datter eller mine børn.
Siger du, der er en anden mulighed?
Ja.
Men jeg kan lytte til dig,
din stemme og vide, du ikke er manden, der vil overveje det.
Gør et forsøg.
Du kan dø.
Hvad fanden laver du? Pis!
Hvorfor er vi stoppet?
Langsomt er glat. Glat er hurtigt. Vi må aflæse situationen.
Rykker vi ikke nu, dør mor.
Morderen har lagt en fælde. Styrter vi ind, dør vi alle.
Burton...
Det her er det eneste, jeg er god til.
Så lige nu skal du stole på mig.
Fandens.
Tag den her. Gå den vej rundt om bilen.
Lad mig forstå det ret.
Så at jeg ikke vil dø, gør mig til et fjols?
Ikke blot et fjols.
Også fej.
Og egoistisk.
Egoisme, der tangerer ondskab.
Jeg får fornemmelsen af, at du ikke kan lide mig.
Ser du de tre varmesignaler?
Og det kolde på gulvet?
Det er Reece.
Så vi har Dee Dee, din mor, og vores mål,
som er lidt for ælle-bælle-mig-fortælle-agtigt.
Han er nok til højre, men jeg er ikke sikker.
Han skal røre på sig.
Kobl dig til Reece. Udløs hans nervesystem.
Nej. Han kobler sig til et lig.
Få liget til at spjætte, måske tror han, Reece er live.
Han vil dræbe ham, så skyder vi ham.
Hører du? Leon vil mærke det.
Ja, og Reece ville gøre det samme i vores position.
Hvorfor taler I stadig? Lad os få det gjort.
Flynne, sig til, når målet er frit.
Det er ham.
Skyd.
Mor!
Farvel til dig.
Jeg har brug for den gamle mand i live.
Der er noget, jeg vil gøre ved ham.
Jeg forstår, Corbell.
Vi gør alt, vi kan.
Hun var en vidunderlig kvinde...
Jeg tror, jeg er kommet på en god en.
Jeg ville fortælle dig den.
Lad os sige, den gamle mand kom her,
dræbte Mary.
Hr. Pickett ringede til politiet,
og du var den første på åstedet.
Selv med så mange år på bagen
tager du dit job alvorligt, og det sætter vi pris på.
Tommy, hvad fanden tror du...
Den gamle mand var her stadig,
bevæbnet med den her .45.
Da du trak dit våben,
skød han dig.
Flere gange, er jeg bange for.
Ro på. Du skal falde ned, Tommy.
Jeg er allerede rolig. Det skræmmer mig.
Det er, som du sagde.
Jeg har ikke noget valg, vel?
Tommy, nej!
Det var fandens.
Det så jeg ikke komme.
Overhovedet ikke.
Nu
ser vi på den ro, du talte om.
Du må sænke din pistol,
indtil den kommer tilbage,
så vi kan tale tingene igennem.
Og komme til en forståelse.
Tror du, den gamle mand ville have ladet dig leve?
Jeg tror ikke,
at du har nosserne til at klare det her, unge mand.
Eller kuglerne.
Hvad fanden er det?
Det er en dims, din arrogante skiderik.
NÆSTE GANG I THE PERIPHERAL
Dør du, er det for alvor.
Jeg dør og redder min familie.
Du skal slå ham ihjel.
Wolf!
Jeg fortæller dig alt. På æresord.
Ambulancefolkene har en puls.
På hvem?
Vi skal kun bruge hemmelighederne i pigens hoved.
Nej!
Tekster af: Maria Kastberg
Kreativ supervisor Toni Spring