ANTERIORMENT A EL PERIFÈRIC
L'Aelita diu que d'aquí deu anys no existiré.
Què vol dir amb això?
El trauma deixa marca.
Quan no puc dormir, intento resoldre l'enigma que sou tu i la teva germana.
Veníem amb la idea d'adoptar-ne només un.
-Llavors… -No aniré enlloc sense ell.
Què se sent quan et vincules amb els teus hàptics?
Pot semblar-se molt a l'amor, si no n'ets conscient.
Algun idiota diu que tens una feina per a mi.
Tinc una pastanaga i un pal.
Tinc curiositat pel pal.
La següent serà a l'orella.
LONDRES
Wolfy! Deixa-ho tot aquí, va.
Això és tot.
Això és tot el que has aconseguit al barri?
-L'Omar se m'ha avançat. -Te n'has quedat!
-Angus, prou! Deixa'l! -Mentider de merda! Lladre!
Lladre.
Deixa de perdre el temps. Va, fes la teva.
Què fas?
Ser just. Ell no aporta la seva part.
-Aporto prou pels dos. -Doncs compartiu botí.
No ho vull.
Molt bé. Li ho donaré al ratolí.
I llavors què?
Llavors et demanarà un rajolí de llet.
Següent!
Què és allò?
Estan donant menjar.
Que sospitós, no? Mai havia vist aquella tenda.
Saps què, Wolfy?
Vols guanyar-te el pa? Ves a mirar.
No ho farà, això. Estan segrestant nens.
T'ha de defensar la teva xicota?
Així m'agrada.
La ciutat vol netejar els carrers, nosaltres inclosos.
No siguis idiota, Wolf.
Ho veus?
No ens tornarem a veure. A mi no m'agafaran.
Wolf!
SERVEI DE SALUT
Aelita!
Wolf!
Aelita!
Wolf!
Aelita!
Wolf!
Aelita!
Wolf!
Aelita!
Un implant i dos processadors perifèrics?
És tot el que queda de l'Aelita?
És tot força desolador.
Estic temptat de llençar-los al riu
i oblidar-nos-en.
L'Ash i l'Ossian poden indagar qui dirigia els perifèrics.
Si obren l'implant de l'Aelita...
Ho dubto, tenint en compte el xifratge.
Només dic que tenim altres vies d'acció.
I algunes que poden seguir altres, començant per un cadàver,
que no trigaran a descobrir, si no ho han fet ja.
I el teu ADN, haurem de suposar,
està disseminat generosament per l'escena del crim.
Enviaria un equip a netejar-la de dalt a baix,
però si el descobrissin, doncs…
Com a mínim, ves fent-te a la idea que l'Aelita és morta.
Per què?
Sense el reforç immunitari de l'implant, quant aguantarà?
EL PERIFÈRIC
Què collons?
Flynne, tenim companyia.
Què passa, Tommy?
Només passava per aquí. Us vinc a saludar.
Et vaig veure encaixant les mans amb el Corbell Pickett al Jimmy's.
Em tens preocupat.
Els cotxes abandonats, la bala,
tots els drons…
I he pensat fer-vos una visita.
Sense uniforme ni cotxe oficial,
que quedi clar. Vinc com a amic, no com a agent.
T'ho agraeixo, Tommy.
Tot això que dius, però...
no cal que et preocupis.
I tu, Flynne? Estàs bé?
Sí.
Tots dos estem bé.
Molt bé, doncs.
Ja ho he dit.
Potser podeu donar-li una volta.
I, Burton,
intenta recordar que soc el teu amic.
Sembla que en necessites un.
Ho faré.
No ho suporto, Burton, mentir-li així.
No puc continuar fent-ho.
Tenim una dotzena de cadàvers fora.
El Tommy pot dir que és un amic sempre que no sàpiga que hi són,
però tan aviat com ho sàpiga, també recordarà que és poli.
No es pot evitar.
Per què no li diem el mateix que a tothom?
No pots negar que necessitem ajuda.
Em preocupa que no pensis amb claredat.
Què?
No actues de forma racional.
Estàs de conya?
-Perquè soc una dona? -No he dit això.
No tothom és tan insensible com tu i els teus amics.
No tothom ho vol ser.
Hi estàs massa involucrada.
Involucrada en què?
Has revisat la meva brossa?
-Estava just aquí, Flynne. -Ves-te'n.
Fot el camp de la meva habitació, ja.
Va!
Eh!
Sé que vas passar coses horribles a la guerra.
Ho entenc i em fot moltíssim.
Però hi vas anar perquè vas voler.
I vas veure moltes coses abans que tot empitjorés,
però jo em vaig quedar aquí.
Vaig tirar endavant després que el pare morís,
que la mare emmalaltís i tu tornessis.
Vaig ser jo, Burton. Vaig ser jo.
-I no tenia res. -Ho sé.
Res més que simuladors i el noi que m'agradava.
Sé que és una ximpleria.
-Flynne. -Però era important.
Perquè m'ajudava, hòstia.
No tenies cap dret
a venir a la meva habitació i dir-me aquestes merdes.
Flynne!
Flynne?
Merda!
Leon!
No era una mica més magre?
Amb les espatlles més primes?
Hem fet servir l'escàner més recent, de fa set setmanes.
Quan configurem la marxa i la postura,
es veurà diferent.
-Pensava que ja ho havia fet. -No, però...
Sí, si us plau. Endavant.
Millor.
Parla.
Model X40927A
al seu servei, senyora.
Has configurat res?
Volia un sistema net, doctora.
Veu i identitat, si us plau. Jo m'encarregaré de la resta.
Parla.
M'alegro de veure-la de nou, Dra. Nuland.
El to és una mica alt.
Parla.
Així és com em recordava?
Amb això ja en tinc prou.
Pobre Daniel.
Em sap greu,
però sembla que la cosa ha pres un gir inesperat, oi?
Per desgràcia, sí, senyora.
Si et consola, aquest és el model més recent.
Només n'hi ha uns pocs en marxa.
Suposo que es podria considerar un honor.
És un plaer, senyora.
Sones massa agradable. Ajusta't, si us plau.
Reduint cordialitat. En quin percentatge?
Prova un 20.
Si això és el que vol.
Perfecte.
Vejam...
Què tenim de la teva desafortunada trobada
amb la mortalitat l'altra nit?
Wilf Netherton, germà adoptiu d'Aelita West.
Conegut col·laborador de Lev Zubov.
Aquí tenim la connexió amb els klepts.
Això complicarà la situació, lamentablement.
Em sotmeto al seu judici, és clar. Aquí i sempre.
Tot i que, en aquest cas concret, estic en desacord.
Els vols matar.
Sí, i tant, doctora.
Digues-me on puc trobar ara en Lev Zubov.
Escanejant dades de localització.
El subjecte es troba a Virginia Water.
URGÈNCIES
No cal això, Burton.
Estic bé.
No estaves bé fa 20 minuts. I ara tampoc.
No havíem de callar
i no explicar-li res a ningú?
Has tingut convulsions.
La Tyra en va tenir a l'institut.
A Química. Mai no li va tornar a passar.
La Tyra Anstead no feia servir un dispositiu per viatjar al puto futur.
És una transferència de dades.
Em dirà que no utilitzi el dispositiu.
-Ho solucionarem. -Com?
Si et fa mal, no tornaràs a posar-te el dispositiu i punt.
Mare santa.
-Estàs bé? -De veritat?
Deixa'm respirar, vols?
-Ei. -Què?
Veuràs la Dee Dee.
-I? -I és la xicota del Tommy.
Pots amb això?
Déu meu, sembla que...
Quan tenies 12 anys,
tu i el Conner vau amagar herba a l'àtic i la vaig trobar.
Què va passar?
-La vaig llençar al vàter. -I vas dir?
"No tornem a parlar d'això."
És el primer cop que he tret el tema des de llavors.
I si proves de fer el mateix per mi?
Si us plau?
Et seré sincera,
és força misteriós.
Per la descripció podria ser la típica convulsió tonicoclònica,
el que solien anomenar "gran mal".
Però, si aquest fos el cas, hauria de veure'n els efectes aquí.
I no els veig.
Sembla tot perfecte.
A més, normalment, li segueix una fase postcrítica.
Son profunda, confusió, amnèsia...
Però t'has despertat i has vingut com si res.
Alguna cosa més a la teva vida?
Nova o fora del normal?
Està jugant amb un nou simulador.
Realitat virtual?
És més elaborat.
Com una experiència corporal total.
Un nou dispositiu.
Com es diu?
La tecnologia. Puc mirar si hi ha estudis.
Crec que no té nom encara.
-I d'on ve? -D'una empresa colombiana.
És una llarga història, en realitat.
D'acord.
Doncs, deixa d'utilitzar-lo.
Bufar i fer ampolles.
En termes mèdics.
Analitzarem la mostra de sang i et demanaré un TAC al Hefty Mart.
D'acord.
Mentrestant, descansa,
beu líquid i fes bonda.
Truca'm si veus res estrany.
Sigui el que sigui, d'acord?
I tant, Dee Dee. Gràcies.
Burton, fes-me un favor
i envia'm el contacte de l'empresa colombiana.
Vull parlar amb ells del dispositiu.
-Crec que volia dir "cap dispositiu". -Cony!
Sí, potser, però estic segura que no va dir això.
Què faràs ara?
T'ha demanat el nom de l'empresa.
Donar-li allargues.
Diuen que és el meu fort.
No li ho hauríem d'haver dit.
Està molt ocupada portant la clínica,
cosa que redueix la capacitat d'atenció de qualsevol.
-A què jugues? -A res.
Estava mirant un vídeo casolà.
Quin?
Un dels antics.
Escolta.
Perdona.
Per què?
Perquè t'hagin de fer un TAC demà.
Podem començar per aquí
i podem seguir
fins que t'hagi demanat perdó per tot.
Sí, però, Burton, la mare hi veu de nou.
Vols demanar-me perdó per això?
Estic parlant de tu, Flynne.
He estat a Londres, Burton.
Collons, he estat al futur.
Tot el que està passant
val la pena si és el preu que he de pagar per anar allà.
És màgic. No t'ho pots imaginar.
Així que tot bé. No et preocupis.
No has de demanar perdó.
No dic que no ho hauries de fer,
però si ho fas, ja pots tenir una bona excusa.
I no val simplement: "Vull saber com és."
Però vull saber com és.
Ho entenc i a mi també m'agradaria,
però no pots acabar a terra,
donant cops de peu i amb escuma a la boca.
No en coneixem les conseqüències.
Si això perjudica la Flynne,
algú hi ha d'anar
i fer que aquells malparits ho paguin.
Hi ha una cosa que es diu telèfon.
En persona, Leon.
No sé si l'expressió és correcta, però t'entenc.
Físicament. En un cos.
Abalançant-me contra els seus, si cal.
Haurà de tornar tard o d'hora. Ara és el moment.
Els hem de sorprendre.
Sembla que no vols sentir això, però si acabes ferit en combat...
Té un cos quan hi va?
Un de real?
Perdona.
Per?
Per molestar.
Imperdonable, oi?
Interrompre'm mentre bec el meu te.
Et mous per la casa sigil·lós com un felí, Wilf.
Sempre desapareixes quan jo arribo.
Confesso que sempre m'ha semblat més aviat desagradable
que desapareguis constantment.
És sospitós, com si no poguéssim confiar en tu.
Però un dia, per casualitat, el Lev i jo vam sortir al Shum
i et vam veure ballant.
I em vaig adonar que els teus moviments furtius
no eren sinó una forma de dansa.
Una manera d'alliberar-te de qualsevol vincle.
Això és el que tems, oi?
Algú que et pugui lligar,
literalment o metafòricament.
Balla amb mi.
Perdoni?
Dona'm el gust.
Només un moment i deixaré de torturar-te.
Ho prometo.
Disculpi'm. L'he espantat?
És evident que confia massa en el seu monitoratge perimetral.
Puc?
Generalment, no em passaria sense avisar,
però volia que tinguéssim un rar moment en privat, Lev.
Li importa si li dic Lev?
Li importa si li dic Cherise?
Prefereixo que no.
M'ha robat una cosa.
No sé a què es refereix.
Aelita West. Quant li pagava?
Posem que, efectivament, li han robat alguna cosa.
El que caldria fer és anar a la policia.
O potser no vol que la policia s'assabenti
d'aquesta cosa que se suposa que li han robat.
I què és el que troba a faltar, per cert?
Miri, el podria acusar de fugir d'estudi,
però sembla que oblida certa informació vital recent.
Inclosa la realpolitik que ens governa.
Així que proposo que en fem un repàs, li sembla bé?
Vivim en una casa amb tres parets.
L'oligarquia klept, mitjançant l'aplicació de la violència extrema,
va aconseguir posar ordre després del caos del Jackpot.
I ara, a canvi d'un tractament lax i permissiu
pel que fa a la cerca de beneficis,
contribueix a mantenir aquest ordre.
La policia evita que els klept ultrapassin
certs límits implícits.
L'Institut de Recerca es beneficia de la pau i la prosperitat resultants
i alhora proporciona l'assistència tècnica perquè la societat
funcioni i prosperi.
Hem aconseguit construir un edifici imponent i meravellós.
Però també força fràgil, per desgràcia.
-I què representa el sostre? -És una metàfora.
D'allò que ens caurà a tots a sobre
si alguna de les parets depassa els seus límits.
Dit d'una altra manera:
la fi del món, Lev.
Vaja.
La seva descripció dels klept és incompleta.
Ha esmentat l'aplicació de la violència extrema,
que no va escassejar durant el Jackpot.
Però els klept van tenir èxit on altres van fracassar
gràcies a una unitat tribal atàvica:
qui ataca un de nosaltres ens ataca a tots.
I en pateix les conseqüències.
Segur que ho podria expressar amb molta més eloqüència
que jo fent servir una torrada per il·lustrar-ho.
Què mirava? Quan l'he sorprès.
La meva dona, com segurament deu saber, pertany a la família Zolotov.
Els màxims depredadors del món klept, podríem dir-ne.
Si la Dominika vol jugar amb una mascota de la família,
qui soc jo per qüestionar-ho?
És així com veu el senyor Netherton?
Aprecio molt les meves mascotes.
Són molt més fiables que els meus amics.
En Yuri Samsonov era amic seu, m'equivoco?
Pobre Yuri, quin destí més tràgic.
Però també és un exemple pertinent de la casa de tres parets.
En Yuri Samsonov es va excedir
i la policia va resoldre el problema amb l'assistència de l'IR,
però…
van ser els klept els que el van delatar.
Algú de confiança. Un petó a la galta.
Sap com l'IR va portar a terme aquesta tasca?
Amb un eixam de nanobots programat per buscar l'ADN de Samsonov.
El seu llinatge sencer va quedar reduït al no-res.
Els seus pensaments, Lev. Els percebo.
Vol dir?
Això espero.
Espero que pensi: "Quina arma més poderosa.
"I ha estat a l'IR tots aquests anys
"esperant la propera mostra d'ADN."
Pensi-hi, Lev.
Que passi un bon dia.
Què té entre mans, Wilf?
Prou de fugir ballant.
Pots ser el meu aliat o el meu enemic. Tu decideixes.
Però t'asseguro que no és un camí fàcil,
ser el meu enemic.
Flynne?
Tu qui collons ets?
Ossian, puja. Ja!
Què està passant?
Polts de merda.
Han hackejat la connexió.
Flynne?
L'amic del germà, el triple amputat.
Va cap a les portes.
-Tot bé, col·lega? -Ei, Conner.
Estem aquí. Estem amb tu.
Què necessites? Digue'ns què fem.
Vull tornar-hi.
Llaminadura o entremaliadura!
És un espai privat, Sr. Netherton.
No recordo haver-te convidat.
No tenia ni idea que...
És cosa de l'Ash. Perdona.
Volia tractar uns assumptes que han sorgit.
Puc?
És clar.
Què és això?
És un vídeo casolà.
El va fer la meva mare.
Una empresa els converteix en simulacions.
Aquella ets tu?
Jo,
el Burton
i el meu pare.
-Porta la teva jaqueta? -No.
Jo porto la seva.
Burton s'hi assembla.
Sí, i presumeix bastant d'això.
És un tret cultural. De la teva part del món.
Burlar-se de qui estimes.
Què et fa pensar que l'estimo?
No l'estimes?
És clar que sí.
És el meu germà.
Faria qualsevol cosa per ell.
Tens germans?
Una germana.
Llavors, m'imagino que ho entens.
Quins assumptes han sorgit?
El teu amic ens ha visitat. El Conner.
-Què? -És veritat. Amb el teu perifèric.
Ens ha informat de les convulsions.
Recony.
Creu que és el dispositiu.
Vens a dir-me que no és així.
No en tinc ni idea.
Saps què? Potser ha estat el primer cop
que estic 100 % segura que no m'has mentit.
Doncs…
Wilfred.
L'he buscat, per cert.
Significa "el que vol la pau".
Ho sabies?
També he buscat altres coses.
No n'he trobat gaires,
tret d'un tal Lev Zubov que existeix al meu temps.
Però m'imagino que és un nom comú allà d'on ve el teu cap.
Què has trobat?
Coses de màfies.
Ell, la dona, els fills, la filla... van ser tots assassinats a trets.
Van calar foc a la seva casa.
Coses horribles.
No té a veure amb el teu Lev?
En absolut.
Fes-te el TAC.
Investigarem el dispositiu.
Només et direm que tornis si és segur. Tens la meva paraula.
Tu i la teva paraula.
De debò.
Dues veritats en una conversa.
Vigila, Wilf, potser t'hi acostumes.
Hi ha una cosa que no t'he dit.
L'Aelita.
És la meva germana.
Vinc a veure en Lev Zubov.
Posi's això, senyor.
Era del tot necessari?
Alguns dels membres més grans
no es prenen bé que els intrusos els vegin.
Tens un bon motiu per a aquesta intrusió?
He…
He vist la nostra polt.
M'ha facilitat informació inesperada.
La teva família, al monyó,
tots ells…
Els van assassinar.
Fa algunes setmanes.
Brutalment.
Perdona.
És que havia oblidat que eres tan amable.
Potser tu també.
Em preocupa una mica.
La suavitat sota la closca.
Algú els perseguia, Lev.
Algú d'aquí, suposo.
Què creus que feia l'Aelita per a mi?
No en tinc ni idea.
M'has deixat clar que no són assumptes meus.
Volíem saber com obrir el nostre propi monyó.
Per a què volen un monyó els klept?
Per què voldríem res? Per diners.
En un monyó? Com?
L'únic límit és la imaginació.
I l'ètica, suposo.
Per exemple?
El meu germà Alexei va adquirir una empresa farmacèutica.
Fins i tot amb IA, cal provar els fàrmacs a la població humana.
És un procés que l'ètica mèdica faria esdevenir tediós i costós.
Així que fas proves a un monyó?
És només un exemple.
Com he dit, les possibilitats són infinites.
Però em preocupava una cosa.
La idea d'una versió de mi diferent en un altre món.
El nihilisme existencial.
No podia suportar-ho.
Vas matar la teva família?
Personalment, no.
Vaig contractar i pagar el personal adequat.
I una cosa et dic, Wilf: em vaig sentir millor.
A l'instant.
De fet, un cop puguem obrir monyons pel nostre compte,
serà la primera feina que encarregaré.
M'ocuparia de la teva estirp,
però entenc que els teus orígens són un pèl tèrbols.
Volies dir-me alguna cosa més?
No.
Millor que et tornis a posar això i te'n vagis.
Què en dius, de la Sra. Oswald?
Mare meva.
La Sra. Perry? I la Sra. Travantine?
La Sra. Perry de Mates o de Química?
Merda, havia oblidat la de Química. Mai no la vaig tenir. No sé ni com és.
Hòstia, Burton. Sé molt bé amb qui follaria.
La Sra. Travantine, oi?
Exacte. Carai.
Suposo que em casaria amb la Sra. Oswald.
Té com 90 anys, tio.
Sí, però la Sra. Perry és qui va fer que m'allistés.
Em va dir que me'n penediria si no.
Merda.
Una oportunitat per fe el bé, veure el món i més merdes.
Em va fer tot un discurs.
Creia que era el teu discurs.
Sí, el vaig agafar d'ella. Te'l vaig dir a tu i als altres babaus.
D'acord. Definitivament, la mataries a ella.
Una persona educada trucaria.
La mateixa persona s'hauria espantat
del joc que estàveu jugant.
No ens hauria estat escoltant.
-No n'estic segura... -Voleu tancar el bec, hòstia?
Per favor?
Gràcies.
Has vingut per algun motiu
o només em vols fer cabrejar?
Estic buscant consell.
Saps l'Aelita?
La persona que ens va contractar?
Per fi vam descobrir on vivia.
I tenia...
una maqueta de casa nostra.
D'aquesta caravana.
I de tots vosaltres.
Com petits soldats de joguina.
El Leon, el Reece, el Carlos… Tots. La unitat sencera.
Estic pensant només
què coi faig amb tot això?
Van dir que era un simulador quan van enviar el dispositiu.
I?
No n'hi ha cap que no puguis dominar.
Aquest és el problema: no és un altre simulador.
Però pensaves que ho era.
I si continues pensant-ho?
Com el Conner i els seus escacs.
Fa aquells moviments i ho posa tot en marxa.
Com en dius?
-Gambit. -Gambits, sí.
Quin és el teu gambit, Flynne?
Què és el primer que fas en un simulador?
Trencar esquemes. Fer el contrari del que s'espera de mi.
I què passa?
Moltes vegades moro.
Semblo força estúpida.
I després?
Esbrino les normes.
I després?
-Prenc el control. -És clar que sí, coi.
Gel Fàcil. Fem-ho.
Tu i jo. Hi entrem,
comencem morint.
Sense mi no, cabrons. Aquest cop no.
Com més actius al terreny, menys probable serà que ens tombin.
És tàctica bàsica.
No t'enganyis, vols veure-ho i ja està.
I si és així?
És igual.
No hi tornaràs fins que no resolem les convulsions.
Ja s'ha resolt.
No fins que no veiem el TAC.
Estic bé.
Vull tornar-hi, Burton. Ho necessito.
Així que truca al Macon i l'Edward.
No podem perdre temps.
Quan creus que trigarà a venir algú altre a matar-nos?
Com tens la mà?
Tot està com sempre.
Ja t'ho he dit.
Us aconseguiré cossos.
Als dos.
Què passa?
On és el teu pare?
Flynne?
Nens, a dins, ara.
M'utilitzen com a joguina quan no hi soc?
Els faltava un jugador.
Em va semblar inofensiu. Perdona.
Què hi fas, aquí?
Quant es triga a fer un d'aquests?
Per què?
Perquè en necessito un pel Conner. I un altre pel Burton.
On vas?
Els jugadors tenen una especialitat.
Trobadors, exploradors, assassins…
Jo soc una exploradora, Ash, i em sembla un bon moment per començar.
Talla la connexió.
Ho estic intentant, però els polts ho estan impedint.
Amb prou habilitat.
-Està marxant. -Millor segueix-la, no?
On és el Zubov?
No ho sé, però no li agradarà saber que la polt ha sortit.
Si la policia la troba de nou,
el seu passeig pot ser la nostra fi.
I em refereixo a tots.
Avisa'l.
És una estupidesa, Flynne.
Si vols un tour, puc...
Mostrar-me el que vols que vegi? Passo.
No seria explorar, oi?
Potser em pots dir què vols explorar?
Vull veure el que no m'ensenyeu.
T'asseguro que no hi ha absolutament res...
Mira'm als ulls i repeteix-ho.
Vull veure la teva cara quan em menteixes.
Perdó per la interrupció, Sr. Zubov,
però tenim un problema que està esdevenint urgent.
La polt ha vingut de visita per sorpresa.
Necessitem l'ajuda del Sr. Netherton.
L'enviaré de seguida.
Aquí no. Cap a Paddington, ara mateix.
Tot i que sembla que canvia amb rapidesa.
No em fotis, Ossian. Talla la connexió.
Sí, senyor. Gran idea.
Hi estem treballant.
Però mentrestant, si pogués enviar el Sr. Netherton...
Inútil malparit!
Vostè no, senyor.
-No cal fer això. -Sí, cal.
Ho estàs complicant. L'has de mantenir fora.
Sé com és una batalla de hackers. Sempre guanyo.
-Surt. -No saps què has de fer.
Si em dius simplement...
L'Aelita va dir que moriria d'aquí deu anys.
Què creus que significa?
On és tota la gent?
Fet?
No has sentit el meu crit de victòria?
"Victòria a tot preu. Victòria malgrat tot..."
Torna a la residència Zubov.
Per què no…?
No.
Burton, digue-li que tanqui els ulls.
Tanca'ls ara.
Cabronàs.
-Surt. -Espera, ho tinc.
T'he dit que la cagaries.
Has tornat, oi?
Què ha passat amb la gent?
Aquest és el lloc?
Això diu l'Ossian. Travessa la porta. Gira a la dreta.
En diem el Jackpot.
No va ser una sola cosa, sinó tot alhora.
L'acumulació de coses
amb el pas del temps.
Encara discuteixen sobre quan va començar realment.
Ja ha començat, però? Al meu temps?
Sí.
Bon lloc per passejar.
Té dret a saber-ho, Sr. Netherton.
Un dret moral.
Envia'm el codi.
Què és això?
El nostre passat. El teu futur.
Una espècie de museu.
Cada forma representa una fase diferent del Jackpot.
Per què el Jackpot?
Humor negre, suposo.
I és menys dramàtic que "apocalipsi".
Aquest moment es considera la vora del penya-segat.
Després, no hi havia marxa enrere. El Jackpot era inevitable.
Un atac a la xarxa elèctrica nord-americana.
Apagada total.
Durant mesos, a tot el continent.
Un fenomen que va ser cada cop més habitual,
a tot el món.
Al meu món, només falten set anys.
Una pandèmia.
Un filovirus.
La vam anomenar la "plaga sagnant". Atacava les vísceres.
El fetge, la melsa i els intestins s'omplien de sang i l'abdomen explotava.
Una catàstrofe mediambiental.
Sequeres, fam, ineficàcia dels antibiòtics…
Li va seguir un col·lapse agrícola.
I de tota la població.
Més de 7.000 milions de persones. En quatre dècades.
I després, el final.
Un atac terrorista des de dintre dels EUA.
Van volar una sitja de míssils nuclears.
A Spring Creek, Carolina del Nord.
Mare de Déu.
És on jo visc.
Feu que pari!
Estàs bé?
Tens els cossos?
Està en procés.
PRÒXIMAMENT A EL PERIFÈRIC
Hi ha moments en què el destí pot tirar per una banda o l'altra.
Podrien haver passat mil coses.
No podem viure al passat.
Quins misteris supervises
allà baix, al teu cau secret, darrere la gran porta d'acer?
S'està complicant mantenir-ho en secret.
Començo a confiar en tu.
És un error?
Subtítols: Nahuel Martino González
Creative Supervisor Roger Peña