Po velnių.
Nagi, turi man padėti. Nagi.
Eik iš čia.
- Eik iš čia. - Patylėk, Džoeli.
- Pasiimk ginklą. - Džoeli, užsičiaupk.
Eik. Eik iš čia.
Eik šiaurėn, eik pas Tomį.
Nagi, eik.
Atiduok.
Tada neatsilik.
Neketinu vėl bėgioti dėl kvailo tavo elgesio.
Nenoriu dėl to kovoti.
Kovoti?
Tu nekovoji.
Kovoja tavo draugė.
Jos čia nebėra, ar ne?
KAPITONAS KVONGAS
Kas vyksta?
Niekada nepasižymėjai geru elgesiu, bet pastarosios savaitės?
Betanė pirma pradėjo.
Betanė guli palatoje
- su 15 siūlių. - Puiku.
- Gerai. - Uždarykit mane į vienutę.
Jau tris kartus uždariau. Nepadėjo.
Išbandysiu kai ką naujo.
Ką?
Pasakysiu tau tiesą.
Tu protinga, Ele.
Tokia protinga, kad net kvaila.
Nesupranti?
Padėsiu. Turi du kelius.
Pirmasis: toliau elkis kaip gyvulys, ir gyvensi gyvulio gyvenimą.
Aukštyn-žemyn, vaikščiosi gatvėmis,
valgysi prastą maistą, dirbsi prastus darbus,
vykdysi kvailus patrulių vado įsakymus –
greičiausiai Betanės.
Taip gyvensi nuo dabar iki tol, kol tave nušaus Jonvabalis,
girta nukrisi nuo stogo arba tanko vikšras įtrauks tavo plaukus.
Yra kitas kelias.
Įveik savo išdidumą,
laikykis taisyklių, tapk pareigūne.
Gautum nuosavą kambarį, gerą lovą,
mes gerai valgom, neturim patruliuoti,
vasarą nekaistam, žiemą mums šilta,
o geriausia, kad pareigūnas
gali pasiųsti visas pasaulio Betanes, ten, kur vėžiai žiemoja.
Kodėl jums tai rūpi?
Man rūpi, nes nepaisant to, ką sako ar mano kiti,
tvarką čia palaikom tik mes.
Jei ne mes, šios zonos gyventojai badautų arba išsižudytų.
Dėl to esu tikras.
Turi lyderystės dovaną.
Vieną dieną gali ateiti tavo eilė.
Arba ne.
Kurį kelią renkiesi?
Raktus.
Gerai.
Tai viskas?
Viskas.
Ar galiu atgauti ausinuką?
PILVAS PLYŠ IŠ JUOKO VILAS LIVINGSTONAS
Išjunkit šviesą, merginos.
Išjunkit.
Raile? Kur buvai?
Kas tau užėjo? Kodėl taip prisėlinai?
Tai buvo tik pokštas.
Maniau, kad pavyks geriau.
Tikėjausi, kad tau patiks.
Tai...
kaip sekasi?
Supratau, blogai.
Maniau, kad mirei. Buvai dingusi tris savaites.
Norėčiau tave papjauti.
Ne, dėkoju, kad pasigailėjai.
Tau viskas gerai?
Taip, tik kuriam laikui pabėgau.
Jei kas negerai,
juk turėtum papasakoti savo geriausiai draugei.
Aš grįžau.
Palauk. Kas įtaisė tau mėlynę?
- Sakyk, kur buvai. - Sakyk, kas ji, ir jai galas.
Betanė, su ja jau susitvarkiau.
Kur buvai?
Pas Jonvabalius.
Eik velniop.
Neturiu tam nuotaikos, Raile. Tikrai neturiu.
- Tu Jonvabalių narė? - Jėzau.
Juk sakiau, kad tai padarysiu.
Kalbos apie karantino zonos laisvę – ne tas pats...
- Po velnių. Kur tu... - Nusiramink.
Viską tau papasakosiu.
Bet pirma kai ką man pažadėk.
Tai beprotiška ir tu nesutiksi, bet turi sutikti.
Prisijunk prie manęs porai valandų – tai bus geriausia naktis tavo gyvenime.
Ne.
- Gerai, dabar sakyk „taip“. - Aš niekur neisiu.
Nuostabu. Dabar 2 val. nakties. Po poros valandų bus treniruotė.
Kur mokomės žudyti Jonvabalius.
Apsirenk.
Kokia nesąmonė.
- Apsisuk. - Kokia tu drovi.
Jei ketini eiti į parką, mūsų ten nebeleidžia.
Yra naujas patrulis.
Eisim ne į parką.
O kur?
Paslaptis.
Pasitikėk manim.
Juk pasitiki, ar ne?
- Nežinau. Ar turėčiau pasitikėti? - Aišku. Visiškai.
- Sargyba? - Ne.
FEDRA – visiški kvailiai.
- Pasiruošusi? - Tikiuosi, bus verta.
Ne tokie jie ir kvaili, ar ne?
Gerai, pradžia nelengva.
Bet galėjo būti ir blogiau.
Galėjo būti „7-Eleven“ situacija.
Ne, ačiū. Norėčiau, kad mano antakis liktų sveikas.
Kad jau taip susirūpinai savo gerove,
gal liaukis kabinėtis prie Betanės?
Kodėl taip elgiesi?
Nesvarbu. Ji kvailė.
Ją susiuvo 15 siūlių.
Prie tokių kabinėtis nereikėtų.
Atsiprašau, nori pasakyti, kad neturėčiau muštis?
Per tave Kerolė palatoje praleido savaitę.
Tik sakau, kad su visais nepakovosi.
Gali atsirinkti, kas svarbiausia.
To išmokai Jonvabalių universitete?
Taip, panašiai.
Ir velniop tą Kerolę.
Velniop Kerolę.
Prakeikta Kerolė.
- Kur einam? - Lipsim pro langą.
Žiūrėk, kaip per tas pašto dėžutes laša vanduo.
Tai tikrai geriausia naktis.
Matai?
Taip.
Jonvabalių žibintai geresni.
Sveikinu, vienas balas anarchistams.
- Mes laisvės kovotojai. - Nesvarbu.
Kiek aukštų?
Du.
Kas per velnias?
Gerai, atleisk.
Du aukštai. Eik velniop.
Gal kiek ir suklydau.
Eina sau.
Jis negyvas?
Taip.
Čia ta didžioji staigmena?
Ne, vakar jo čia nebuvo.
Kaip šlykštu.
Jis tikras?
Butelis tikras.
Ir čia ne pilstukas.
Jis iš senų laikų.
Tas bičas jam turbūt išleido visas savo korteles.
Jis nežinojo, kad alkoholis ir tabletės nedera?
Turbūt žinojo, ką daro.
Tu beprotė. Pati supranti, ar ne?
Tu irgi juokeisi. Tau juokinga.
Tai gersim jį ar ne?
Taip.
- Niam niam. - Duok man.
Gerai.
Labai skanu.
Pirmą kartą pamatei lavoną?
Ne.
Mano tėvai.
Taip, atleisk, žinau.
-Žinojau tai. - Ne, nieko tokio.
Viskas gerai. Duok.
Galiu palaikyti ginklą?
Jie man liepė prisiekti, kad neleisiu kitiems
liesti ginklo.
„Nelieskit mano ginklo, nes aš tokia kieta Jonvabalė.“
- Duok ginklą. - Gerai jau, gerai.
Sunkus.
Gerai.
Ačiū.
Tai kas nutiko? Susidėjai su kokiu Jonvabaliu
ir pamanei: „Geras, ir aš būsiu teroristė“?
Taip. Mes tuoksimės.
Bet rimtai, kodėl?
Gerai.
Kartą, kai buvai vienutėje,
ėmiau nuobodžiauti. Pabėgau.
Kai sėlinau atgal, ką puikiai moku,
iš kažkur išdygo tokia pana.
Pana? Mūsų amžiaus?
Ne, gal 40 ar 50 metų.
Nesvarbu, sena.
Sakė, kad jai padarė įspūdį tai, kaip sėlinu ir moku išvengti sargų.
Paklausė, ką manau apie FEDRA.
Pasakiau tiesą.
Jie – šikniai fašistai, jie patys turėtų būti
pakarti už savo nusikaltimus, o ne gyventojai.
Ji atsakė: „Gerai, jei nori, gali prisijungti“.
Ir viskas?
Jokių keistų iniciacijų?
Ne. Aš sutikau ir dabar esu Jonvabalių narė.
Taip lengvai visko atsisakei?
Sakydama „visko“
turi galvoje šiknės fašistės gyvenimą?
Nežinau, ar viskas taip paprasta.
Tam tikra prasme FEDRA palaiko čia tvarką.
Mėgstu ginčytis su tavim, užsispyrėle,
bet mes vykdom misiją.
Palauk.
- Leisk pailsėti. - Gerai.
Tie šviestuvai nauji.
Taip, prieš porą savaičių čia įvedė elektrą.
Karantino zonoje daugiau žmonių,
reikia daugiau butų.
Tai FEDRA ne tokie ir blogi.
Šikniai fašistai, badu marinantys savo pačių gyventojus.
Jonvabaliai susprogdino sandėlį, tai tikrai nepadėjo.
Tai kvaila propaganda.
Tikrai? Jau nieko nebesprogdinat?
Ne, kai šalia yra civilių.
Tai kvaila propaganda.
Kas?
Pirma: nieko baisaus, kad visko nežinai.
Mūsų nuomonės skiriasi.
Antra: jau atėjom.
Prekybos centras?
Gal proto netekai?
Jis uždarytas ne šiaip sau. Ten pilna Infekuotųjų.
Jei jis uždarytas, tai kodėl neuždarytas?
- Glitu. - Taip.
Jau daug metų stogas kiauras.
Pasirodo, kai FEDRA prijungė rajoną prie elektros tinklo,
prekybos centras irgi buvo prijungtas.
Jie to nežino.
Tai ką mes čia veikiam? Norim, kad mus nutrenktų elektra?
Klausyk.
Eik ten, tada pasuk į dešinę.
Pamatysi duris, įeik pro jas ir palauk.
Ne.
Po velnių, suk į dešinę, atidaryk duris
ir pranešk, kai ten nueisi.
- Eik. - Gerai.
Ketini mane nužudyti?
Ši vieta puikiai tam tiktų.
Žinau.
Tu jau ten?
Aš čia. Kas toliau?
Prakeikimas, nagi.
Na...
Ką manai?
Tai...
Tai, po velnių...
Palauk, šviesos.
Viskas gerai. Matei iš lauko. Čia kaip didelis bunkeris.
Niekas be mūsų to nemato.
Tik aš ir tu.
Ir čia tik pradžia.
Šįvakar parodysiu tau keturis prekybos centro stebuklus.
Tu viską suplanavai?
Eina sau.
Elektriniai laiptai?
- Eskalatorius. - Eskalatorius?
Pirmyn.
Eina sau.
Žiūrėk, kaip laipioju. Jėga!
Atgal.
Į priekį. Ir atgal.
Ir dabar niekur nenuvažiuoju.
Ir nejudu.
Tai pirmasis stebuklas, ar ne?
Aišku.
Čia gali būti ir penki stebuklai.
Atsargiai.
- Pagausiu tave. - Ką darai?
- Velnias. Ne, viskas gerai. - Jėzau, Ele.
Tu sveika?
Taip, tik užkliuvau.
Gerai.
Matai?
Tu – grakšti balerina.
- Bet paskubėkim, turim darbotvarkę. - Gerai.
VILKO VALANDA II JAU GREITAI
GRĮŠIU PO 5 MIN.
Ne tiek ir daug čia tų Infekuotųjų, ar ne?
Gerai, buvai teisi.
Gal galim sustoti ir šį tą apžiūrėti?
Ne, negalim gaišti.
Kodėl vienos parduotuvės tuščios, o kitos – ne?
Mama sakė, kad išplitus infekcijai,
žmonės ėmė plėšti, kol kariuomenė visko neuždarė.
Tai, ko nebėra, žmonėms buvo reikalingiausia.
Ar norimiausia.
Taip. Taigi...
Sportbačiai,
o ne muilas?
Arba tai.
Nesuprantu, kodėl tais laikais žmonės norėjo visa tai turėti.
Nori, kad paaiškinčiau?
Cha cha. Ne, žinau, kodėl.
- Bet atrodo taip nepatogu. - Aha.
Kas?
Nieko. Įsivaizdavau tave taip apsirengusią.
Liaukis.
Gerai. Einam.
Jau beveik atėjom.
- Ele. - Ateinu.
Sustok.
Užsimerk.
- Kam? - Užsimerk.
- Pasitiki manim? - Panašu, kad visiškai.
Tada duok ranką.
Eikš.
Beveik atėjom.
- Jau? - Beveik.
Sakiau, kad beveik.
Gerai.
Atsimerk.
Eina sau.
Ką? Negali būti.
Taip.
- Kas? - Nieko.
- Tu girta. - Ne.
- Taip. - Dar ne. Duok.
Padėti?
Ne.
Taip.
O, ne.
Prakeikimas. Pažiūrėsiu, gal pavyks sutaisyti.
Palauk.
Ar tikrai išėjai, nes manei, kad galėsi išlaisvinti karantino zoną?
Nekalbėk taip, lyg tai būtų kažkokia fantazija, Ele.
Tai pavyko kitose karantino zonose.
Viską sutvarkyti, kad būtų kaip anksčiau.
Ir mes galėtume tai padaryti.
Jei grįžtum. Mes...
Mes esam ateitis.
Galėtume viską pagerinti.
Galėtume vadovauti.
Tu... galėtum vadovauti.
Kitą mėnesį man sueis 17 metų.
Tada skiriama užduotis.
Žinai, ką Kvongas man skyrė?
Dirbti su nuotekų valymu.
Velnias.
Prižiūrėti žmones, kurie kasa šūdus.
Štai kokia jų nuomonė apie mane.
Kodėl man nieko nesakei?
Nežinau.
Aš... supanikavau.
Ir pabėgau.
Kuo ilgiau buvau išėjusi, tuo sunkiau buvo grįžti.
Supranti?
Suprantu.
Ir tada būčiau supratusi.
Iš tos sušiktos vietos pasiilgau tik tavęs.
Jei tai pakeis tavo nuomonę.
Ne?
Žinai, ką?
Pamatėm du stebuklus,
liko dar trys, jei nori tęsti.
Sėdžiu ant stebuklingo žirgo su tūkstančiu lempučių.
Nežinau, kas gali būti geriau.
Ten laiko mašina?
Einam.
Ar gali būti toks kietas kaip aš? Pozuok kaip galėdamas geriau.
Ei, už kietą įvaizdį turi sumokėti. Įmesk penkis dolerius.
Eik velniop.
Žiūrėk.
Atėjau pasiruošusi.
Jau esi tai dariusi?
Ne, kvailute. Norėjau tai padaryti su tavim.
Nepamiršk kuo geriau pozuoti.
Pirmyn, zuikeli.
Velnias, ką daryti?
Puikiai atrodai.
Gerai, kiškio ausys?
- Palauk. -Šypsokis.
Papozuok kitaip.
- Nugaromis? - Taip.
Miela poza.
- Baisi išraiška. - Gerai.
Laikas baigėsi.
- Gerai, pasitrauk. - Ačiū už pozavimą.
Atsiprašau. Gerai.
Tavo nuotraukos beveik paruoštos. Pažiūrėkim, kas išėjo.
Taip.
- Ačiū, kad užsukai. -Štai.
Velnias.
Šita visai nebloga.
Jei patinka, gali pasiimti.
Einam.
Dar turim daug kur nueiti ir daug stebuklų apžiūrėti.
Einam į kitą stebuklą?
Ketvirtasis stebuklas.
Tikiuosi, tu pasiruošusi, nes jis tikrai nuostabus.
Gali tave palaužti.
Negirk per smarkiai.
Klausyk.
RADŽOS KOMPIUTERINIAI ŽAIDIMAI
Raile?
Taip?
Tai gražiausia, ką esu mačiusi.
- Taip. - Taip.
Svarbus pranešimas.
Žemę užpuolė skraidančios lėkštės iš Marso!
UŽPUOLIKAI IŠ MARSO
O, taip.
Nagi.
DEITONA, JAV
Ar turi pinigų?
Ne, ne to šlamšto. Monetų.
Negalim sužaisti nė karto.
Tu tikra šiknė.
Taip, šiknė, kuri vakar visą valandą
bandė jį atidaryti.
Ačiū.
Žmogau...
-Žmogau. - Taip.
O Dieve.
ŽŪTBŪTINIS MŪŠIS
- Pasiruošusi? - Taip.
O Dieve.
Reidenas.
Reidenas. Jėga.
- Milena. - Milena.
„Dedpulas“.
Pirmas raundas. Kovokit.
- Kaip žaisti? - Spaudyk mygtukus.
Jų tiek daug.
- Vairasvirtė. - Gerai.
- Milena laimėjo. - Milena laimėjo.
Absurdas.
- Absoliuti pergalė. - Absurdas.
Pasiruošusi?
- Ne. - Antras raundas. Kovokit.
Velnias, gerai.
Vairasvirtė.
- Kaip man pavyko? - Tau sekasi.
Pribaik jį.
- Pribaik jį. - Nepribaik manęs.
Bet tada nepamatytum štai ko.
- Milena laimėjo. - Velnias.
- Mirtis. - Mirtis.
Žiauriai kietai pasirodei.
Taip, žinau.
Kiek kartų jį žaidei?
Na...
Buvau čia keletą kartų.
Vadinasi, nelaukei, kol galėsi viską padaryti su manim.
Dar kartą?
Tai jau taip.
- Pirmas raundas. Kovokit. - Pirmas raundas. Kovokit.
- Ilgai netruks. - O, šūdas.
- Nesukčiauk! - Nesukčiauju. Tu pralaimi.
Gerai. Panaudok savo...
-Štai taip. - Jau einu.
Čia buvo geras smūgis, nemeluosiu.
Taip! Tau šakės!
Man šakės.
- Jėzau. -Šūdas.
- Pribaik ją. - Ką man daryti?
Atgal, pirmyn, žemyn, žemas smūgis.
Baraka laimėjo.
Einam.
Kitas stebuklas.
Jau vėlu.
Tuoj turėsiu keltis ir klotis lovą.
Todėl...
Dar turim porą valandų.
Bet negaliu vėl prisivirti košės.
Susitikim čia rytoj.
Turiu tau dovaną.
Dovanas mėgstu.
Tai voras?
- Ne. - Nauji marškinėliai?
- Ne. - Vandens pistoletas?
- Dar geriau. - Dar geriau?
- Dinozauras? - Galbūt.
Jei taip, vėl būsiu tavo geriausia draugė.
Rimtai, vėl?
Ele, tu jau esi geriausia mano draugė.
Palauk.
Čia takai?
Gerai, ne takai.
Gyvenai čia?
Daugiausiai.
-„Antra dalis“. - Negali būti.
Išleista ir antra dalis? Kur ją gavai?
„Ką daryti, kai nori nusispjauti ant viso pasaulio?“
- Sakyk. -„Nusipirkti gaublį.“
Duok. Noriu paskaityti.
- Gerai. - Gerai.
„Kuo gyvenimas panašus į pasaką?“
„Darosi vis baisiau.“
Gerai.
Gerai. „Kodėl vienas žmogelis numirė?“
„Nebūtų ėmęs, nebūtų numiręs.“
Ką jis ėmė?
- Nežinau. - Gerai, duok man.
Minutėlę.
Štai. „Kas yra tikra vienatvė?“
Tu juos pasidarei?
Taip. Ele, padėk jį.
Kareiviams žudyti?
Prekybos centrą ne šiaip radai.
Tave čia paskyrė.
Nauja samdinė, saugai jų turtą.
Niekad jų nenaudotume tau ar netoli tavęs.
Tikrai jiems to neleisčiau.
Neleistum?
Manai, jie tavęs klausytų?
Turbūt pamatysim.
- Ele. - Nieko tokio, išeinu.
Ele.
Ele?
Ele.
Visa tai darei ne dėl manęs.
Sustok.
- Eik velniop! - Ele.
Ele, aš išvykstu.
Mane paskyrė į postą Atlantos karantino zonoje.
Paklausiau, ar galėtum prisijungti, kad galėtume važiuoti kartu.
- Bet Marlena neleido. - Kas ta Marlena?
Marlena yra moteris, padėjusi man... Nesvarbu.
Ele, aš stengiausi.
Ši naktis Bostone man paskutinė.
Kodėl mane čia atsivedei?
Norėjau su tavim susitikti.
Ir?
Ir...
Norėjau atsisveikinti.
Tai nelengva, Ele.
Lengva.
Ką tik tai padarei.
Sudie.
Kaip kvaila.
Velnias. Raile?
Raile!
Kas čia dabar?
Staigmena.
Penktasis stebuklas.
Maniau, jis tau patiks labiausiai.
Todėl palikau jį pabaigai.
Turbūt tai kvailystė.
Aš visiška kvailė.
Duok knygą.
Palikai mane,
maniau, kad mirei.
Staiga atsiradai gyva.
Dovanojai man šią naktį.
Šitą nuostabią naktį.
O dabar vėl išvyksti.
Amžiams.
Prisijungei prie judėjimo, kurio turbūt nė nesupranti.
Pasakyk, kad klystu.
Manau... kad visko nežinai.
Nežinai, ką reiškė turėti šeimą.
Jaustis jos dalimi.
Neilgai ją turėjau, bet turėjau.
Buvau jos dalis.
Noriu vėl tą patirti.
Gal Jonvabaliai ir nėra tai, kuo juos laikau, bet jie mane pasirinko.
Aš jiems rūpiu.
Man rūpėjai anksčiau.
Po galais, taip noriu tau užvožti.
Jei tada mažiau manęs nekęsi...
Esi dėl to tikra?
Dėl išvykimo?
Taip.
Gerai.
Sakau tai be jokio pykčio...
Esi geriausia draugė.
Pasiilgsiu tavęs.
Na...
Naktis dar nesibaigė.
Nori paskutinio stebuklo?
Aišku.
Ei.
Ką man su ja daryti?
Užsidėk, kvailute.
Kodėl?
Nes tai smagu.
Šita muzika prasta.
Vagile.
Tikrai ketinau... tikriausiai tau jį grąžinti.
Kurgi ne.
Rimtai?
Eikš.
- Aš ne... - Lipk greičiau čia.
Nagi.
Turiu tave, mieloji
Kas?
Nevažiuok.
Gerai.
Atleisk.
Už ką?
Ką darysim dabar?
Kol kas nieko.
Pasiruošk bėgti.
Bėk!
Pasitrauk nuo manęs!
Po velnių!
Ne...
Ne!
Velnias. Nagi.
Nagi.
Šūdžiau tu! Po velnių!
Suknistas...
Po velnių! Šūdas!
Yra dar daiktų, kuriuos gali sudaužyti.
Ką darysim?
Manau, turim du variantus.
Pirmasis...
renkamės lengvesnį būdą.
Jis greitas ir neskausmingas.
Ne.
Ne, pirmasis būdas man nepatinka.
Antrasis būdas...
galėtume gyventi toliau.
Ką čia kalbi, Raile? Viskas baigta.
Taip ir bus.
Bet dar ne.
Anksčiau ar vėliau visiems taip baigiasi, ar ne?
Tiesiog vieniems greičiau nei kitiems.
Bet mes nepasiduosim.
Nesvarbu...
ar truks dvi minutes,
ar dvi dienas.
Mes nepasiduosim.
Nenoriu pasiduoti.
Galim gyventi poetiškai ir netekti proto kartu.
Koks trečiasis būdas?
Atleisk.
Gerai.
Subtitrus vertė: Albina Griniūtė