PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
ZLÝ SEN SE VRACÍ
Připravený na pokračování?
Pamatujete si, jak v minulé řadě unesl plastický chirurg dr. Ritter
ženu jménem Nicole a operoval ji, aby vypadala jako jeho zesnulá žena Teresa?
- Je to moje manželka. - Není!
Jo, já vím. Šílený. Nebýt tohoto soukromého očka, prošlo by mu to.
Ale i jeho doktor Ritter odstranil.
- Proč na sobě máte krev? - Byl mezi námi spor.
A spory se někdy zvrhnou… ve fyzický konflikt.
Nakonec všechno dopadlo dobře.
- Můj nový pořad, Děsivá setkání. - Jsem v televizi, děvko.
Jo, přesně tak.
Celé to skončilo zatčením doktora, kterého poslali do psychiatrického vězení.
Nicole mezitím mohla začít podnikat jako designérka interiérů.
A všichni žili šťastně až do smrti. To jsme si aspoň mysleli.
V tomto díle dva nic netušící cíle zjistí,
že Nicoliny fyzické a emoční jizvy ještě možná nejsou zahojené.
Tím prvním je Kamryn. Právě dorazila do Nicoliny rezidence,
kde potká Nicolinu nejlepší kamarádku Carmen. Jednu z našich hereček.
Kamryn je ambiciózní designérka. Věří, že bude pracovat s Nicole
a že se od ní naučí základy designu. Detektive Dave je sice mrtvý,
ale jeho dvojče Chris po něm převzalo jeho detektivní kancelář.
Jeho nový asistent je AJ. Dohromady vyšetří případ Jimmyho,
který hledá svou dávno ztracenou lásku. Ale má to háček.
Jimmy je ve skutečnosti dr. Ritter v přestrojení.
Utekl z psychiatrického vězení a jeho dlouho ztracená láska, kterou chce najít,
je samozřejmě Nicole. Kamryn a AJ. vůbec netuší,
že všichni okolo nich jsou herci a že všechno zachytí skryté kamery.
A ačkoli se vůbec neznají, dnes společně potkají ďábelského dr. Rittera.
SOUČASNÁ REZIDENCE NICOLE
- Jak se daří, Kamryn? Vše v pořádku? - To je nádhera.
- Tenhle dům je úžasný. - To je.
Patří jednomu z jejích klientů, který ji tady laskavě nechal pracovat.
Předělává celý jeho dům.
- Paráda. - Následuj mě.
- Renovace už začala. - Jo.
Je to pro tebe skvělá příležitost, jak se něčemu přiučit.
Nicole je moje opravdu dobrá přítelkyně. Pomáhám jí a dělám jí asistentku.
- Dobře. - Víš o ní něco? Ze zpráv?
Je neuvěřitelně talentovaná, což dokazuje její práce tady.
- Jo. - Ale loni zažila náročný rok.
Byla asi osm měsíců v nemocnici.
- Není tak mobilní jako dřív. - Jo.
- Takže musím vědět… - Dobře.
- …že bude beze mě v dobrých rukou. - Slibuju.
- Jsem moc ráda, že jsi tady. - Děkuju.
Zjistím, jestli je připravená se s tebou setkat.
- Díky. - Hned jsem zpátky.
Děkuju.
Nicole?
Ukážete mi AJe?
Takže zaprvé, jsem Chris Gregory. Jak se jmenuješ?
- AJ. - AJ. Tak jo. Díky za dnešní pomoc.
- Jsem soukromý detektiv. - Jo.
- Znáš nějakého soukromýho detektiva? - Ne.
- Dobře. - Ale zní to zábavně.
Můj bratr tady měl detektivní kancelář.
- Dobře. - Bohužel umřel.
Chtěl jsem dořešit jeho případy. A sehnal jsem si nové klienty.
- Potřebuju další pár očí a uší. - Oukej.
- Bože. - Pomůžu ti.
- Děkuju. - Není zač.
- Počkej. - Máš to?
- Jo. - Dobře.
Kamryn se právě setká s Nicole.
Bože.
- Jsi v pořádku? - Díky moc, jsem.
Božínku.
- Ahoj. - Moc mě těší.
- Jak se máš? - Dobře.
Jsem Nicole.
- Kamryn. Těší mě. - Ahoj. Ráda tě poznávám.
- Díky, že jsi tu. - Jo, je moc milá.
- Dík. - Mám tě ráda.
- Ahoj zítra. - Ahoj.
- Kdyby něco, zavolej. - Ano.
- Uvidíme se ráno. - Ahoj.
Ahoj.
Dneska to bude snadný. Čekám, až mi zavolá chlápek jménem Jimmy.
Je novej klient. Snaží se najít svou lásku ze střední.
Čekáme, až zavolá. Když se neozve, mám rozpracovanej případ pro jinýho klienta.
- Asi vyrazíme, a když zavolá, zvednu to. - Fajn.
Bezva. Chris a AJ. už jsou na cestě. Vraťme se zpátky ke Kamryn.
- Promluvíme si o tom, co nás dnes čeká. - Dobře.
- Myslíš, že ovládáš koordinaci barev? - Jo.
- Rozhodně.
Dnes od tebe budu mimo jiné potřebovat…
Kde jsem skončila?
- Nejsem si jistá. - Mívám tyhle epizody. Zničehonic zamrznu.
Za poslední rok jsem zažila spoustu traumat.
Teď něco o mně. Moje celá rodina… Můj bratr i otec byli soukromý očka.
- Další brácha dělá sekuriťáka. - Takže to máš v krvi.
Je na čase, aby jim zavolal Jimmy.
Zvedneš to? Jo, to je on.
- Prosím? - Mluvím s Chrisem?
No, tady AJ. Chris sedí vedle mě.
- Čau, Jimmy. - Čau. Jmenuješ se AJ?
- Ano, pane. - Pěkný.
Nevím, jestli všechno víš… Chci se znovu setkat se svou láskou Teresou.
- Těším se. - Dobře.
Design je vlastně o tom, co bylo a co bude.
A to je zajímavé, protože můj život minulý rok také definovalo,
co bylo a co bude. Tohle jsem já.
- Červená vám moc sluší. - Děkuju ti. Vidíš nějaký rozdíl?
Rozhodně tam vypadáte šťastnější a usmě…
- Díky. - Ne šťastnější, ale…
Vidíš můj nos?
- Toho jsem si nevšimla. - Jo.
Přiblížím ti to. To je… To byl můj nos.
A tohle je můj nos teď.
Vím, že na tom makáš, ale už ses mi dýl neozval.
Jo, promiň. Dostal jsem se s tvým případem do slepý uličky, ale pořád na něm dělám.
Mám pro tebe dobrý zprávy, kamaráde. Můžeme se sejít?
- Dneska? - Jo.
Proti své vůli jsem byla donucena jít pod nůž a…
Byla jsem donucena změnit si tvář.
- Chtěli jsme navštívit jiného klienta… - Na něco se tě zeptám.
Byl bys ochotnější změnit si plány, kdybych ti dal pět litrů v hotovosti?
Sejdeme se na obvyklým místě.
- Rozhodně. - Jo.
Jdeme do toho.
- Super. - Tak jo.
Ten plastický chirurg podle všeho přišel o svou ženu a naprosto se zbláznil.
Jsem natěšenej. Konečně uvidím svou milovanou Teresu.
Jedeme tam.
- Zatím. - Zatím.
Snažil se najít někoho, kdo by mu jí co nejvíc připomínal.
A jako plastický chirurg chtěl změnit všechno, co by se lišilo.
Hádej, kdo mu vstoupil do života?
- Tohle bude mnohem lepší. - Jo.
Tohle je mnohem lepší. A navíc za ty prachy.
- Pět táců. - Tak se tomu říká? Pět táců?
- Mladší generace říká pět táců. - Já tomu říkal pět litrů, vy táců.
Naučím tě novej slang.
- Jo, to potřebuju. - Jasný.
Uvidíme. Tohle je parkoviště.
AJ právě dorazil na místo setkání. Připravte se.
A „pět kil“ je 500.
Líbí se mi slovo litry. Pět tisíc, nebo pět litrů.
Fakt?
- Čau, kluci! - Čau, Jimmy.
Šmankote.
Moc hezkej večer, co?
- To je… - AJ.
- Těší mě.
- Mě taky. Sorry za mokrý ruce. - V pohodě.
Měli jsme rande naslepo. Skoro si ho nevybavuju. A pak jsem…
měla novou tvář. Snažil se mě přesvědčit,
že jsem jeho žena. Teresa.
- Chceš s ní strávit zbytek svýho života? - Jo. Celej… Celej zbytek svýho života.
- Znám ji… Je to láska ze střední. - Jo.
Jmenuje se Teresa. A možná proto jsi ji měl takovej problém najít.
Teď používá svoje druhé jméno. Nicole.
Zapomněl jsem ti říct, že její celý jméno je Teresa Nicole,
ale nevěděl jsem, že ho používá.
Soukromý detektiv naštěstí dokázal včas zasáhnout, takže to nezašlo nikam dál.
- Pak ho dali do psychiatrické léčebny. - To je mi moc líto. To je příšerné.
- To bude její číslo. - Oukej.
Je napsané na ni. Jsem moc nervózní na to, abych jí zavolal.
- Chci, aby to bylo překvapení. - Jo.
- Pardon, hoši, ale… - Máš z ní motýlky v břiše.
- I teď. Přijdu si jako kluk. - Je to vidět.
- Přijdu si jako kluk. - Zmínil ses o penězích…
Neděláš to z přátelství? Ne, kámo. Tohle je byznys.
- Jo. - Je to byznys. Jak se ti líbí tohle?
- Jo. - Pěkný.
- Jo, to bude stačit. - Pět táců.
- Pět tácků? - Pět táců. T-Á-C-Ů.
- Oukej. - Zavolám ti za týden. Pokusíme se…
To ne, kámo. Chci to udělat.
Když to uděláte rychle, dalších deset tisíc.
- Jo. - Jo.
- Jo? - Oukej.
- My… - Dobře.
- Jo. - Chci za ní jet.
- Fajn. - Musíme ji napřed najít.
- Chci, aby to vyšlo. Miluju ji. - Tak jo, chlape.
- Nechám si zaplej mobil. - Dobře.
- Najdeme ji. - Čau. Díky, AJ.
Ten chlap je šílenec.
- Prosím? - Je to šílenec.
Je to šílenec. A neví, jak zareagovat na slovo „ne“.
- To jako odešel do lesa? - Jo. Nejspíš tam má tajnou skrýš.
Zavoláme na to číslo. Jestli skutečně patří Nicole.
Připravte se na kontakt Kamryn a AJ.
Mohla bys to…
- Tady Nicole s.r.o. - Jo. Rád bych mluvil s Nicole.
- Zanechte jí vzkaz. - Jak se jmenuješ?
- Jmenuju se Kamryn. - Rád tě poznávám. Jsem Alex.
Rád bych získal víc informací o tom, co Nicole umí. Doporučili mi ji.
- Nicole je designérka interiérů. - Slyšeli jsme o ní samé dobré věci.
Nemáte nějaký obchod, kde bychom mohli vidět její práci?
Snažíme se pro kamaráda uspořádat velkou tajnou oslavu.
- Chceme předělat jeho dům. - Zítra mám tak dvě hodiny volno.
A taky teď.
Buď má čas zítra, nebo dnes večer.
- Můžeme přijet dneska. Kde sídlíte? - Adresa je 44 South Paper Road.
- Hned k vám vyrazíme. - Vejděte kuchyňskými dveřmi
- a zavolejte, že jste tady. Jsme nahoře. - Dobře. Díky.
- Není zač. - Zatím.
- Obrovský dům. Už jsem se tady ztratila. - Jo, je obrovský.
Zavoláš Jimmymu? Myslíš, že bychom mu měli zavolat?
- Zavoláme mu, ať dorazí. - Oukej.
Čau, to je AJ.?
- Jo. - A Chris.
- Dobrý zprávy? - Zavolali jsme a máme adresu.
- Je to 44 Paper Road. - Jo!
- Takže ano. - Jo!
Nevíme, jestli je to ona. Teď se tam jedeme podívat.
- Mám pro vás deset litrů, pánové. - Ne, deset táců.
- Deset táců. - Tak jo.
Nemůžu se dočkat, AJ.
- Super. - Čau.
Jak říkám. Šílenec.
- Počkej, jsme tu správně? - Tohle je nádhera.
Jdeme na to. Připravte se na setkání.
Nicole, Kamryn, jsme tady!
- Haló! - Už běžím!
Tak jo. Kamryn a AJ se setkají.
- Jsi Alex? - Přesně tak.
- Kamryn. - Zdravíme.
- Těší mě. - Těší mě. Posaďte se.
- Ano, madam. - Bezva.
- Jsem moc ráda, že jste dorazili. - Ano. Váš dům je úžasný.
Děkuju moc. Ale můj dům to není, jen tu pracuju.
- Aha. - Líbí se mi.
Stará se o dům svého kamaráda.
- Dobře. - Snaží se ho zrenovovat.
To samé potřebujeme i pro našeho kamaráda. Jeho dům je hroznej.
- Příšernej. - Jo.
- Chcete si mě najmout? - Nejspíš ano. Když nám dáte chvilku…
- Rozhodně. - Promluvíme si.
- Nevadí? - Dáme vám soukromí. Půjdeme vedle.
Moc ti děkuju.
- Máme ji. - Myslíš, že je to Nicole?
- Jo. - Dobře, mluvit budeš ty.
Povím jí: „Nechápejte mě špatně, jste skvělá. Musíte mi předělat dům.
- Ale jsme tady kvůli…“ - Dobře. Zvládneš to.
- Hej, Nicole? - Nicole?
- Nicole a Kamryn. - Jo.
- Nicole a Kamryn. - Nicole a Kamryn.
Co…
Tak jak jste se rozhodli?
- Odpověz. - Vlastně jsme tady kvůli…
O vaší práci jsme právem slyšeli skvělé věci. Mluví sama za sebe.
Ve skutečnosti jsme tady, protože náš společný…
- Nicole? - …kamarád… Haló?
- Tak jak jste se rozhodli? - Co to bylo?
Občas má takové okamžiky, musíte ji přivést zpátky…
Zamrzla jsem?
- Jste v pořádku? - Vážně? Omlouvám se.
- Pardon. - To nic.
Nepoznám to.
Jsme tady, protože jsme soukromá očka a někdo by se s vámi chtěl znovu spojit.
Vybaví se vám spousta vzpomínek. Chodili jste spolu na střední.
- Překvapení mám ráda. - Pro něj to bude jako výročí,
protože dychtí po tom se s vámi znovu vidět. Vážně.
Jmenuje se Jimmy. Pamatujete si chlápka jménem Jimmy?
Ne. Jimmy? Ze střední? Určitě?
Je Nicole jenom jméno vaší firmy? Používáte jiné jméno?
- Jako… - Ne.
- Skutečně se jmenujete Nicole? - Jo. A firma Nicole s.r.o.
Takže nejste Teresa? Nejste náhodou Teresa?
- Prosím? - Nejste náhodou Teresa?
Co? Kdo vám to jméno řekl?
- Jimmy. - Jimmy.
Tak jo… Něco vám ukážu.
Ach Bože…
- Řekli jsme něco? - Něco špatnýho?
Je to někdo, kdo jí hodně ublížil?
Jo. Nějakej chlápek ji donutil podstoupit spoustu plastických operací.
Cože?
Oukej.
- To je on. - Skutečně?
- Ano. - Je to on?
Přišel o ženu. Byla dost podobná Nicole a umřela.
Zřejmě je plastický chirurg.
Když spolu šli na rande, nejspíš ji zdrogoval
a musela podstoupit plastické operace. Měsíce ji věznil.
- Plastický chirurg? - Plastický chirurg.
- To mluvíte o něm? - Ano.
To je… Tomu nemůžu uvěřit. Pardon.
- Jsem vám povědomý? - Ano. Trochu.
Jeho bratr byl soukromý detektiv. Nedávno zemřel.
Vyšetřoval případ pohřešované osoby…
- Omlouvám se. - Tohle se mi vůbec nelíbí.
Ten chlap mě přiměl k operacím. Abych vypadala jako jeho mrtvá žena.
Věřím vám. Něco mi na něm hned nesedělo.
- Viděli jste ho? - Jo.
- Neříkala jste, že si odpykává trest? - Jo. Je v psychiatrickém vězení.
- Tam jsme se s ním fakt nesetkali. - Fajn. Musím si zavolat.
Zavolám detektivovi. Chci se ujistit, že si to správně pamatuju.
- Detektivní oddělení. - Detektiva Gainese, prosím.
- U telefonu. - Zdravím. Tady Nicole Tannersová.
Mám teď ve své kanceláři zajímavé lidi.
Vyprávějí mi o někom z mé minulosti, koho oba známe.
- Podle všeho se s ním setkali. - Viděli dnes Jamese Rittera?
- Jmenuje se Jimmy. - To přece není možné, detektive, že ne?
Ten muž si odpykává trest, ale když mi dáte chvilku…
- Může to být… - Jeho dvojník.
Jo, dvojník.
Jo, ale vážně nevím… Je šílený, jak… Jak to do sebe zapadá.
Nicole? Tady detektiv Gaines.
Je venku. Utekl.
To myslíte vážně, detektive? Co mám teď dělat?
- Pár bloků od vás je policista. - Dobře.
Řeší něco jiného. Hned ho pošlu k vám.
- Dobře. - Hlavně klid.
Strážník Kelly přijde k vám domu a postará se o vás, než dorazím.
Dobře.
O ničem z toho jsme vůbec neměli tušení.
Kamryn, netušila jsem, že když jsem ti to vyprávěla…
- To bude v pořádku. - Jsi celá?
- Jo, jsem. - Musíme ji ochránit.
- Měli bychom něco udělat? - Už sem jede. Měl by si pospíšit.
- Jo. - Nikam nejdeme.
- Tady strážník Kelly! - Pojďte dál!
- Je tu někdo? - Nahoře.
- Je tady Nicole? - Zdravím, to jsem já. Zdravím.
- Zdravím, Nicole. Dámy a pánové. - Dobrý večer.
Zavolal mi detektiv Gaines. Nikdo další už v domě není?
- Ne. - Žádný personál…
- Ne. - Provedu rychlou obhlídku domu.
Ujistím se, že tady není nikdo další.
Je velmi důležité, abyste zůstali, kde jste, dokud se nevrátím.
- Díky. - Moc děkujeme.
Není za co.
Nikdo z vás mu neřekl, kde jsme, že ne?
No…
- Řekl jste mu, kde jsem? - Jo, nevěděl jsem to.
- O ničem z toho. Moc se omlouvám. - Odskočím si na toaletu, dobře?
- Jo. - Hned jsem zpět.
Snad jsem ji nerozčílil. Nevěděl jsem to.
Zůstaň. Neboj se.
Nazdar. Dobrá práce. Posaďte se, prosím.
- Poslechněte ho. - Na kolena.
- Tak já… dobře. - Opravdu sis těch deset táců… zasloužil.
Bože.
Běžím tam.
Nikomu neublížím. Jenom si vezmu svou ženu domů.
- Lhal jsi nám. - Možná že vám lhal Jimmy.
Ale dr. Ritter mluví jenom pravdu. A pravdou je, že…
Láska vždycky vyhraje!
- Chci domů. Prosím. - Všechno bude báječné.
- Kde je Teresa? - Není tady.
- A kde je? - Tady není.
Jsem její asistentka. Zaskakuju za ni. Nevím, kde je.
Bude to takhle.
Každý z vás si vezme pilulku. A za 24 hodin… se probudíte.
- A na všechno zapomenete. - Žádnou pilulku si nevezmu.
Všichni si jednu vezmou.
A všichni se přesuneme někam jinam.
Oukej…
Mami?
Mami!
Co to děláš?
Ne, moje krásný oči!
- To jako fakt? - Jo. Tak trochu.
- Bože! - Dostali jsme vás! Jste v mým pořadu!
Všechno je falešný, kámo. Jste v mým pořadu Děsivá setkání!
- Znáš ho? - Je celej?
- Klepou se mi kolena. Tohle je šílený! - Já…
Hned jak jsi mě uviděla, vědělas to.
- Uviděla jsem tě: „Ne!“ - Počkejte. Ronny je tady.
Proboha.
- Tohle je šílený. - Znáte se?
- Ne. - Ne, vůbec…
- Chvíli mi to tak přišlo. - Jo.
Překvapilo by vás, že jenom vy dva jste vůbec nevěděli, co se tady děje?
Já nevěděl vůbec nic. Jenom jsem naskočil do auta: „Jedeme.“
- AJ., co se ti honí hlavou? - Co jsem to kurva právě zažil?
Když jsem ho uviděla: „Proboha, nevím, jestli odsud nemám zdrhnout, nebo…“
- Chtěl jsem vyskočit a… - Já jenom…
…doslova z něj vymlátit duši.
- Jsem rád, že jsem přišel. - Říkal jsem si: „Nakopu mu prdel.“
- Proto jste skutečný hvězdy a hrdinové. - Jsme slavný!
- A je to. - Jo, holka, dokázali jsme to.
Jste fakt blázni.
Překlad titulků: Jakub Doležal