‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎I SE REVEDE FRICA PE FAȚĂ
‎Ce ziceți de o continuare?
‎Vă amintiți că în sezonul trecut
‎dr. Ritter a răpit ‎o femeie pe nume Nicole
‎și i-a făcut o operație ‎ca să arate ca răposata lui soție, Teresa.
‎- E soția mea. ‎- Nu e soția ta!
‎Da, știu. Nebunie curată!
‎Și ar fi scăpat basma curată ‎fără detectivul particular
‎pe care dr. Ritter… l-a și eliminat.
‎- De ce ești murdar de sânge? ‎- Am avut o neînțelegere.
‎Câteodată, neînțelegerile se transformă ‎în luptă corp la corp.
‎Până la urmă, totul s-a sfârșit cu bine.
‎Sunteți la emisiunea mea de pe Netflix, ‎Farse și Orori.
‎- Apar la televizor, zdreanță! ‎- Apari…
‎Acel capitol s-a terminat ‎cu arestarea doctorului,
‎care a ajuns la o închisoare psihiatrică, ‎iar Nicole și-a văzut de viață
‎și și-a făcut ‎o‎ ‎firmă de amenajări interioare.
‎Și au trăit fericiți ‎până la adânci bătrâneți. Sau așa credeam.
‎Căci cele două ținte de astă-seară ‎vor descoperi
‎că traumele fizice și psihice ‎ale lui Nicole nu sunt neapărat vindecate.
‎Prima țintă e Kamryn.
‎Ea a ajuns acasă la Nicole și o întâlnește ‎pe prietena acesteia, Carmen,
‎interpretată de actrița noastră.
‎Kamryn e decoratoare începătoare și crede ‎că va prinde meseria de la Nicole.
‎Detectivul Dave nu mai e în viață,
‎dar geamănul lui, Chris, a preluat agenția ‎și, împreună cu noul lui asistent, AJ,
‎se va ocupa de cazul lui Jimmy, ‎care își caută iubirea de mult pierdută.
‎Dar există o problemă: ‎Jimmy e de fapt dr. Ritter, deghizat.
‎El a evadat din închisoarea psihiatrică ‎și iubirea pierdută pe care o caută
‎nu e nimeni alta decât Nicole.
‎Kamryn și AJ habar nu au
‎că toți cei pe care urmează ‎să-i întâlnească sunt actori
‎și fiecare mișcare a lor va fi filmată ‎cu camera ascunsă.
‎Deși nu se cunosc, ‎se vor întâlni astă-seară,
‎când maleficul dr. Ritter se întoarce.
‎REȘEDINȚA ACTUALĂ A LUI NICOLE
‎Cum te simți, Kamryn?
‎- Toate bune? ‎- Superb!
‎- Doamne, ce casă fantastică! ‎- E superbă.
‎E un client de-ai ei
‎care a fost amabil ‎și a lăsat-o să lucreze de aici.
‎Amenajează întreaga casă.
‎- Grozav! ‎- Urmează-mă!
‎- Suntem în renovări. ‎- Da.
‎Ai ocazie grozavă să înveți cu adevărat.
‎Nicole mi-e prietenă foarte bună ‎și eu o ajut ca asistentă.
‎- Bine. ‎- Știi ceva despre Nicole?
‎Ai văzut-o cumva la știri?
‎E foarte talentată,
‎supertalentată, după cum se vede aici.
‎- Da. ‎- Dar anul trecut a trecut prin greutăți.
‎A fost internată cam opt luni.
‎- Nu se mișcă prea bine. ‎- Da.
‎- Așa că vreau să știu… ‎- Bine.
‎- …că o las pe mâini bune. ‎- Da, promit.
‎- Mă bucur că ești aici. ‎- Mulțumesc.
‎Mă duc să văd dacă e gata să te cunoască.
‎- Mulțumesc. ‎- Vin imediat.
‎Mulțumesc.
‎Nicole!
‎Mi-l arătați pe AJ?
‎Sunt Chris Gregory. Cum te numești?
‎- AJ. ‎- AJ. Bine.
‎Mulțumesc pentru ajutor.
‎- Sunt detectiv particular. ‎- Bine.
‎Ai avut de-a face ‎cu vreun detectiv particular?
‎- Nu. ‎- Bine.
‎Dar pare distractiv.
‎Fratele meu a avut ‎o agenție de detectivi particulari.
‎- Bine. ‎- Din păcate, a murit.
‎Eu am venit să-i ajut clienții.
‎Am și clienți noi.
‎Vreau ca tu să fii ochii și urechile mele.
‎Bine.
‎- Doamne! ‎- Să te ajut.
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎- O clipă! ‎- Gata?
‎- Da. ‎- Bine.
‎Kamryn o va cunoaște pe Nicole.
‎Doamne!
‎- Ești bine? ‎- Mulțumesc mult. Gata.
‎Vai!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Ce faci? ‎- Bine.
‎Bună, sunt Nicole.
‎- Kamryn. Îmi pare bine. ‎- Bună! Și mie! Mulțumesc că ai venit.
‎Da, e o dulce.
‎- Mulțumesc. ‎- Te iubesc!
‎- Pe mâine! ‎- Pa!
‎- Dacă e ceva, mă suni. ‎- Da.
‎- Pe mâine! ‎- Pa!
‎Bun.
‎Ar trebui să fie simplu.
‎Aștept să mă sune un nou client, ‎pe nume Jimmy.
‎Vrea să-și găsească iubita din liceu.
‎Așteptăm să ne sune.
‎Dacă nu sună, mai e un caz la care lucrez.
‎Mai bine plecăm într-acolo ‎și, dacă el sună, ne ocupăm de el.
‎Bine.
‎Grozav! Se pare ‎că Chris și AJ sunt pe drum.
‎Să ne întoarcem la Kamryn.
‎- Să discutăm despre ce ai de făcut. ‎- Bine.
‎Crezi că te descurci ‎la coordonarea culorilor?
‎- Da. Sigur. ‎- Da.
‎În parte, astă-seară aș vrea…
‎Unde am rămas?
‎- Nu mai știu. ‎- Mi se mai întâmplă asta.
‎Mă blochez.
‎Am trăit o traumă gravă anul trecut.
‎Toată familia mea… Fratele meu ‎a fost detectiv particular. Tata, la fel.
‎Mai am un frate în domeniul securității.
‎Ai meseria în sânge.
‎Bun. E timpul să sune Jimmy.
‎Răspunzi tu? Este… E tipul ăla.
‎- Alo? ‎- Salut, sunt… Ești Chris?
‎Sunt AJ. Chris e lângă mine.
‎Bună, Jimmy!
‎Salut! AJ ai zis?
‎- Da. ‎- Drăguț.
‎Nu știu dacă ai fost informat…
‎Pun la cale o revedere ‎între mine și scumpa mea Teresa.
‎- Sunt emoționat. ‎- Bine.
‎Designul ține ‎de comparația trecutului cu viitorul.
‎Și e interesant, ‎căci anul trecut a însemnat pentru mine
‎o comparație între trecut și viitor.
‎Asta sunt eu.
‎- Îți stă bine în roșu. ‎- Mulțumesc.
‎Observi vreo schimbare?
‎E clar că arăți
‎mai fericită și zâmb…
‎- Mulțumesc. ‎- Nu mai fericită, ci…
‎Vezi cum îmi e nasul?
‎- Nu observasem. ‎- Da.
‎- Să măresc. ‎- Bine…
‎Ăsta era nasul meu.
‎Acum, ăsta e nasul meu.
‎Știu că lucrezi la caz, ‎dar nu mai dăduseși niciun semn.
‎Da, scuze!
‎Sunt oarecum în impas în cazul tău, ‎dar lucrez în continuare.
‎Am niște vești bune pentru tine. ‎Ne putem vedea?
‎- Astă-seară? ‎- Da.
‎Am suferit o operație fără consimțământ
‎și am fost forțată ‎să-mi schimb înfățișarea.
‎Acum mergeam la alt client…
‎Să te întreb ceva:
‎ai fi mai dispus să-ți modifici programul ‎pentru 5.000 de dolari, bani gheață?
‎Dacă ne vedem acum în locul obișnuit?
‎- Da, clar. ‎- Da.
‎Da, de acord.
‎- Da, bine. ‎- Bine.
‎Un chirurg plastician,
‎care se pare că și-a pierdut soția,
‎a luat-o razna.
‎Abia aștept! În sfârșit, ‎o s-o văd pe scumpa mea Teresa.
‎Bun, suntem pe drum.
‎- Pe curând! ‎- Da.
‎El a încercat să găsească pe cineva
‎care să semene pe cât posibil cu ea.
‎Iar ce era diferit voia să modifice
‎folosindu-și cunoștințele ‎de chirurgie plastică.
‎Și ghicește cine a apărut în viața lui!
‎- O să fie mult mai bine. ‎- Da.
‎E mult mai bine așa.
‎Plus că nici banii nu-s răi.
‎- Cinci cărămizi. ‎- Așa le zice? Cărămizi?
‎Tinerii ar zice: „Frate, cinci cărămizi!”
‎Pe vremea mea le zicea „miare”. ‎Voi le ziceți „cărămizi”.
‎O să te învăț o grămadă de argou.
‎- Te rog! Am nevoie! ‎- S-a făcut.
‎Să vedem. Asta e parcarea.
‎Atenție, AJ a ajuns la locul de întâlnire!
‎Fiți pe fază!
‎„Cinci grase” înseamnă 500 de dolari.
‎- Mie îmi place „guzgan”. ‎- Sute.
‎Cinci mii sau „cinci guzgani”.
‎Pe bune?
‎Salut!
‎- Bună, Jimmy! ‎- Bună!
‎Doamne!
‎Nimerită seară, nu?
‎- El e… ‎- Sunt AJ.
‎- AJ. ‎- Încântat.
‎- Îmi pare bine. Scuze, am mâinile ude. ‎- Nu-i nimic.
‎Am ieșit la o întâlnire pe nevăzute ‎și apoi nu mai țin minte mare lucru.
‎Și apoi…
‎aveam un alt chip,
‎iar el încerca să mă convingă
‎că sunt soția lui.
‎Teresa.
‎Cu ea vrei ‎să-ți petreci tot restul vieții?
‎Da. Toată viața mea. Categoric. ‎O știu… Mi-a fost iubită în liceu.
‎- Bine. ‎- O cheamă Teresa.
‎Cred că de asta ‎ți-a fost greu să dai de ea,
‎fiindcă folosește celălalt nume, Nicole.
‎Și am uitat să-ți spun numele ei întreg, ‎Teresa Nicole,
‎dar nu știam că îl folosește pe celălalt.
‎Din fericire,
‎un detectiv particular a reușit ‎să-l împiedice să continue.
‎Apoi a fost închis într-un ospiciu.
‎Îmi pare rău. Este… îngrozitor.
‎- Am un număr de telefon. ‎- Bine.
‎Asociat cu ea.
‎Eu eram prea emoționat ca s-o sun.
‎Voiam să--i fac o surpriză.
‎- Bine. ‎- Scuze, băieți. Sunt…
‎Îți dă emoții.
‎- Da, le simt acum. ‎- Se vede.
‎- Mă simt ca un puști.
‎Ai zis ceva despre niște bani…
‎N-o faci pe prietenie?
‎- Nu. Știu, sunt afaceri. ‎- Da.
‎Afaceri.
‎Ia zi, cum e?
‎- Da. ‎- Frumos.
‎- Bun. Bine. Așa e bine. ‎- Cinci cărămizi.
‎- Cinci indivizi? ‎- Cărămizi.
‎Cărămizi.
‎Bine.
‎Bine, o să sunăm… ‎Te sun săptămâna viitoare.
‎- Încercăm să… ‎- Nu, omule!
‎Trebuie… Vreau acum.
‎Vreau să fac asta, da? Hai! ‎Vă mai dau zece mii dacă ne grăbim.
‎- Bine. ‎- Bine.
‎- Știi? ‎- Bine.
‎- O să… ‎- Bine.
‎- Bun. ‎- Să-i dăm bice! Așa vreau.
‎Da. Trebuie doar s-o căutăm.
‎Vreau să o facem. O iubesc.
‎- Bine. ‎- Țin telefonul deschis.
‎- Mersi. ‎- Bun.
‎- S-a făcut. ‎- Bun.
‎Pa! Mersi, AJ!
‎Tipul e țicnit.
‎- Ce? ‎- Tipul e țicnit.
‎E țicnit.
‎Și nu înțelege ce înseamnă „nu”.
‎- Se ducea spre pădure? ‎- Da.
‎Cred că are o ascunzătoare acolo.
‎Cred că ar trebui să sunăm
‎și să vedem dacă răspunde cineva ‎pe nume Nicole.
‎Bun. Fiți gata, ‎Kamryn intră în legătură cu AJ.
‎Vrei să răspunzi…
‎Nicole SRL.
‎Da. O caut pe Nicole.
‎- Puteți lăsa un mesaj. ‎- Cum te cheamă?
‎Kamryn.
‎Îmi pare bine. Eu sunt Alex.
‎Aș vrea să aflu câte ceva ‎despre ocupația lui Nicole.
‎Mi-a fost recomandată.
‎Oferă servicii complete ‎de design interior.
‎Am auzit lucruri foarte bune despre ea.
‎Aveți vreun sediu ‎unde să putem vedea ce a lucrat?
‎Vrem să-i facem o surpriză unui prieten.
‎Vrem să-i redecorăm casa.
‎Mâine am o fereastră de vreo două ore. ‎Aș mai avea timp acum.
‎Vă poate programa mâine sau în seara asta.
‎Bine. Putem veni în seara asta.
‎Unde vă găsim?
‎Pe South Paper Road, la numărul 44.
‎Venim spre voi imediat. Deci…
‎Când ajungeți, intrați pe ușa bucătăriei ‎și strigați-ne. Suntem la etaj.
‎Bine. Mulțumesc.
‎- Cu plăcere. ‎- Bine. Pa!
‎E o casă foarte mare.
‎- M-am rătăcit la etajul de sus. ‎- Da, e enormă.
‎Îl suni tu pe Jimmy? ‎Crezi că ar trebui să-l anunțăm?
‎- Pot… Să-l chemăm acolo. ‎- Bine.
‎Salut! AJ?
‎- Da. ‎- Și Chris.
‎- Aveți vești bune? ‎- Am sunat și am obținut o adresă.
‎Paper Road 44.
‎Da!
‎- Da. ‎- Ura!
‎Nu știm dacă e ea,
‎dar mergem să verificăm.
‎Zece grase pentru voi!
‎Nu zece grase. Zece cărămizi.
‎Zece cărămizi.
‎- Bine. ‎- Abia aștept, AJ!
‎Abia aștept.
‎Bine.
‎Pa!
‎E țicnit. Ți-am zis.
‎Sta așa! Asta e casa?
‎E superbă.
‎Fiți gata de ciocnire!
‎Nicole, Kamryn, am sosit!
‎- Bună! ‎- Vin.
‎Bun. Kamryn și AJ se vor întâlni.
‎Tu ești Alex?
‎- Da. ‎- Kamryn.
‎Bună!
‎- Îmi pare bine. ‎- Îmi pare bine. Luați loc!
‎Sigur.
‎Minunat!
‎Mă bucur că ați venit.
‎Da. Casa asta e superbă.
‎Mulțumesc.
‎Nu e a mea, dar sunt aici momentan.
‎- Bine. ‎- O ador.
‎Are grijă de casă pentru un prieten.
‎- Bine. ‎- Și o redecorează, o renovează.
‎Asta am vrea să faci pentru amicul nostru, ‎casa lui e vraiște.
‎- De groază. ‎- De groază.
‎Așadar, vreți să lucrați cu mine?
‎Cred că da. Dar am vrea să discutăm puțin…
‎- Da. Sigur. ‎- …despre asta.
‎- Se poate? ‎- Vă las puțin singuri. Da.
‎Kamryn, facem o plimbare?
‎Mulțumesc.
‎Ea e.
‎- Crezi că e Nicole? ‎- Ea e.
‎Bun. Preiei tu discuția…
‎O să zic: „Nu mă înțelege greșit.
‎Lucrezi minunat. Vreau să te angajez. ‎Dar, de fapt, am venit…”
‎Sigur. Bine.
‎- Nicole? ‎- Nicole?
‎- Nicole și Kamryn! ‎- Venim.
‎Nicole și Kamryn
‎Ce…
‎La ce concluzie ați ajuns?
‎- Spune-le tu! ‎- De fapt, am venit…
‎Am auzit lucruri minunate. ‎Faci o treabă excelentă.
‎Vorbește de la sine.
‎Dar, de fapt, am venit aici fiindcă…
‎- Nicole. ‎- Un prieten comun…
‎La ce concluzie ați ajuns?
‎Ce-a fost asta?
‎Are momente în care se pierde ‎și trebuie atenționată.
‎Iar am pățit-o?
‎- Ești bine? ‎- Da? Îmi pare rău.
‎- Scuze. ‎- Nu-i nimic.
‎Nu îmi dau seama când se întâmplă.
‎De fapt, am venit ‎ca detectivi particulari.
‎Cineva vrea să reia legătura cu tine.
‎Cred că revederea îți va trezi amintiri.
‎- Ați fost colegi de liceu. ‎- Nu refuz o surpriză nostimă.
‎Consideră că aveți un fel de aniversare. ‎E foarte nerăbdător să reluați legătura.
‎Se numește Jimmy.
‎Îți amintești vreun Jimmy?
‎Nu. Jimmy?
‎Din liceu?
‎Sunteți siguri?
‎Nicole e doar numele de designer?
‎Folosești și alt nume?
‎- Nu. ‎- Nicole e primul nume?
‎Da, Nicole. Firma e „Nicole SRL”.
‎Deci nu e Teresa?
‎- Ți se spune și „Teresa”? ‎- Ce?
‎Ți se spune și „Teresa”?
‎Ce? Cine ți-a spus numele ăsta?
‎- Jimmy. ‎- Jimmy.
‎Bine… O să vă arăt ceva.
‎Dumnezeule!
‎- Am spus ceva? ‎- Am zis ceva nepotrivit?
‎E cineva care i-a provocat suferință?
‎Da, un tip i-a făcut operație estetică ‎împotriva voinței ei.
‎Poftim?
‎Bine.
‎- El e. ‎- Serios?
‎- Da. ‎- El e?
‎El a avut o soție
‎cu care semăna Nicole și care murise.
‎E chirurg plastician, pare-se.
‎Și, da, când și-au dat o întâlnire, ‎cred că a sedat-o,
‎apoi i-a făcut fără voie ‎operație estetică și a ținut-o ostatică.
‎- Zici că era chirurg plastician? ‎- Chirurg plastician.
‎- Despre el vorbiți? ‎- Da.
‎Este… Nu-mi vine să cred. ‎Îmi pare tare rău.
‎Îți par cumva cunoscut?
‎Da. Puțin.
‎Fratele lui a fost detectiv particular. ‎A murit recent.
‎Cerceta un caz de dispariție…
‎Îmi cer scuze.
‎Nu-mi place.
‎Tipul ăsta m-a operat cu forța.
‎Ca să arăt ca soția lui moartă.
‎Te cred. Am zis eu ‎că e ceva în neregulă cu el.
‎- L-ai cunoscut? ‎- Da.
‎Nu era închis?
‎Ba da. E într-o închisoare psihiatrică.
‎Noi nu l-am văzut în închisoare.
‎Bine. Trebuie să dau un telefon.
‎O să-l sun pe detectiv.
‎Vreau să mă asigur că am înțeles bine.
‎Secția Detectivi.
‎Îl caut pe detectivul Gaines.
‎La telefon.
‎Bună, sunt Nicole Tanners.
‎Am niște oaspeți interesanți la birou.
‎Mi-au spus că o persoană din trecutul meu ‎pe care o cunoaștem amândoi
‎a luat, se pare, legătura cu ei.
‎V-ați întâlnit cu James Ritter?
‎Jimmy. Îl chema Jimmy.
‎Dle detectiv, e imposibil, nu?
‎Bărbatul a fost închis, ‎dar dacă mă lăsați o clipă…
‎- S-ar putea… ‎- Te gândești la o sosie?
‎Da, o sosie.
‎Da, dar nu cred… E prea ciudat cum…
‎Povestea se leagă.
‎Da, Nicole. Detectivul Gaines.
‎E liber. A evadat.
‎Domnule detectiv, vorbiți serios?
‎Nu știu ce să fac.
‎Avem un agent la câteva străzi distanță.
‎- Bine. ‎- Cu altă misiune.
‎- Îl trimit într-acolo. ‎- Bine.
‎Nu intrați în panică.
‎Agentul Kelly va veni la dumneavoastră ‎și va gestiona situația până sosesc eu.
‎Bine.
‎Nu eram la curent cu toată povestea.
‎Kamryn, când ți-am spus istoria, ‎habar n-aveam…
‎- Nu-i nimic. ‎- Tu ești bine?
‎- Da. ‎- Trebuie s-o protejăm.
‎Trebuie să facem ceva? Cum ar fi…
‎Vine Jimmy. ‎Poliția trebuie să se grăbească.
‎- Da. ‎- Nu plecăm.
‎Sunt agentul Kelly!
‎Intră!
‎- E cineva? ‎- Suntem sus!
‎Nicole e aici?
‎Bună! Eu sunt.
‎Bună!
‎- Bună, Nicole! Doamnelor, domnilor. ‎- Cum e, dle agent?
‎M-a sunat detectivul Gaines.
‎- Ăștia sunteți toți? ‎- Da.
‎- Personal de serviciu? ‎- Nu.
‎- Bun. O să verific rapid casa. ‎- Bine.
‎Să mă asigur că nu mai e altcineva aici.
‎E foarte important să rămâneți aici ‎până mă întorc.
‎- Mulțumim. ‎- Mulțumim.
‎Cu plăcere.
‎Nu i-a zis nimeni unde suntem, nu?
‎Păi…
‎I-ai spus unde sunt?
‎Da, nu știam.
‎Nu știam toată povestea. Îmi pare rău.
‎Mă duc până la toaletă, bine?
‎- Sigur. ‎- Revin imediat.
‎Sper că n-am înfuriat-o. Nu știam.
‎Stai…
‎Salutare!
‎Felicitări! Luați loc cu toții, vă rog!
‎- Fă ce spune! ‎- Tu, în genunchi, la mijloc!
‎Bine. O să…
‎Meriți fiecare cent
‎din alea zece cărămizi.
‎Dumnezeule!
‎Bun. Intru.
‎Nu vă fac niciun rău.
‎Vreau să-mi iau soția acasă.
‎Ne-ai mințit.
‎Jimmy poate că v-a mințit,
‎dar dr. Ritter vă va spune adevărul.
‎Iar adevărul este…
‎că iubirea învinge mereu!
‎Vreau acasă. Vă rog!
‎Totul va fi minunat.
‎Unde e Teresa?
‎Nu e aici.
‎Unde e?
‎Nu e aici.
‎Sunt asistenta ei. Îi țin locul azi.
‎Nu știu unde e.
‎Uitați cum o să facem!
‎Luați fiecare câte o pastilă.
‎Și peste o zi vă treziți.
‎- Ca și cum nu s-a întâmplat nimic. ‎- Nu iau nicio pastilă.
‎O să luați fiecare câte una
‎și în curând vom ajunge undeva.
‎Bine.
‎Mamă?
‎Mamă!
‎Ce faci?
‎Nu! Ochii mei frumoși!
‎- Pe bune? ‎- Oarecum, da.
‎- Doamne! ‎- Sunteți la emisiunea mea de farse!
‎Farse și orori!
‎Nimic nu e real. V-am făcut o farsă!
‎- E o emisiune TV. ‎- O știi?
‎E teafăr?
‎- Tremur toată. Ce nebunie! ‎- A fost…
‎M-ai văzut și te-ai prins imediat.
‎Te-am văzut și nu-mi venea să cred.
‎Stați! A venit Ronny.
‎Dumnezeule!
‎Ce nebunie!
‎Voi v-ați mai întâlnit?
‎- Nu. ‎- Niciodată…
‎- Dar așa a părut. ‎- O clipă.
‎V-ar mira să aflați ‎că voi doi erați singurii
‎care nu știau ce se petrece azi aici?
‎Eu habar n-aveam. ‎Am urcat în mașină și gata.
‎„Pe cai!”
‎AJ, ce-ți trece prin minte?
‎Ce dracu' mi s-a întâmplat?
‎Când l-am văzut, mi-am zis: „Doamne!
‎Nu știu. Să fug din casă, ‎să intru în panică sau…”
‎- Eu era să sar… ‎- Eu…
‎Era să-l bat de-l lua dracu'.
‎- Bine că am intrat. ‎- Voiam să-l rup în bătaie.
‎De asta sunteți ‎adevărații eroi, niște vedete.
‎Suntem celebri!
‎Așa.
‎Da, fată, am reușit!
‎Sunteți nebuni.
‎Subtitrarea: Liana Oprea