‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- אחוזת העכביש -‬
‫טוב חבר'ה, זה בטח יגרום לכם לצמרמורת.‬
‫עבור המתיחה הזאת,‬ ‫נתחיל בביתו של מר טימס הבדיוני,‬
‫מנכ"ל של חברת כימיקלים עוצמתית‬ ‫בשם "תומנסון כימיה-טק".‬
‫בסיפור שלנו, מר טימס בדיוק חזר‬ ‫ממסע בג'ונגלים של דרום אמריקה,‬
‫ובטעות הביא איתו‬ ‫בחזרה כמה מזכרות מזוויעות.‬
‫עכשיו, מר טימס מרותק למיטה‬ ‫בגלל נשיכת חרק ממקור לא ידוע,‬
‫ותסמיני הארס מהנשיכה‬ ‫היו פחות מנחמדים לגופו.‬
‫והלילה, יש לנו שתי מטרות‬ ‫שדרכיהן ייארגו בצורה מושלמת‬
‫כך ששתיהן ינחתו על סף דלת ביתו של מר טימס.‬
‫ראשונה היא קיירה,‬ ‫שמגיעה לביתו של מר טימס ממש עכשיו.‬
‫היא נפגשת עם העוזרת של מר טימס, ג'ון,‬
‫שזקוקה לכל עזרה נוספת‬ ‫שתוכל לקבל מאז שמר טימס חלה‬
‫והערב היא תעזור לה.‬
‫בינתיים, בצידה השני של העיר,‬ ‫המטרה השנייה, שלא חושדת,‬
‫בנט, מתכונן לערב מרגש עם סקוטי,‬
‫שהוא הבעלים של חברת ההדברה‬ ‫"האויב הגדול ביותר של החרק". -‬
‫הוא מאמין שהוא עובד עם סקוטי‬ ‫כדי לבדוק נכס בקשר למזיקים לא רצויים.‬
‫והנכס הזה הוא, ניחשתם נכון,‬ ‫הבית של מר טימס.‬
‫כל מי שבנט וקיירה יפגשו הערב יהיו שחקנים‬
‫וכל מה שהם יעשו יצולם במצלמה נסתרת.‬
‫בנט וקיירה מעולם לא נפגשו בעבר,‬
‫ואם הכול יתנהל כשורה, שני אלה עומדים‬ ‫להיתפס ברשת של שקרים באחוזת העכביש.‬
‫- האחוזה של מר טימס -‬
‫היי, אני ג'ון.‬
‫ברוכה הבאה למשפחת תומנסון.‬
‫איך הערב שלך עד עכשיו?‬ ‫-מדהים!‬
‫יופי! נהדר!‬ ‫-מה איתך?‬
‫למרות הגשם והכול.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫התחבורה.‬ ‫-זה פשוט טירוף.‬
‫אז, תודה רבה שהגעת לכאן.‬
‫זה הבית של הבוס שלי, מר טימס,‬
‫והיום אנחנו נעבוד מכאן‬ ‫כי הוא לא מרגיש טוב.‬
‫מפני שהוא סובל מתשישות כי הוא נמצא בתהליך‬
‫של מכירת הבית הזה.‬ ‫-כן.‬
‫זה מובן.‬ ‫-כן.‬
‫זאת הרבה עבודה.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, יש כמה דברים שנצטרך לעשות.‬
‫לא הבאתי את המשקפיים,‬ ‫כך שאצטרך שתהיי העיניים והאוזניים שלי.‬
‫האם תוכלי לרשום הערות.‬ ‫והאם תוכלי לקרוא לי מה כתוב כאן?‬
‫כן, בהחלט. כאן…‬
‫"שאר משאיות ההובלה מגיעות מחר.‬
‫המדביר מגיע היום."‬
‫בסדר. קיירה עוסקת בלו"ז. תראה לי את בנט.‬
‫- "האויב הגדול ביותר של החרק",‬ ‫במרחק 10 ק"מ מהאחוזה -‬
‫אני לא יכול להודות לך מספיק על עזרתך.‬
‫כמובן.‬
‫זאת אמורה להיות נסיעה קלה.‬ ‫קודם כול, ספר לי על עצמך.‬
‫אני בן 19.‬
‫אתה בקולג'?‬ ‫-שנה שנייה בקולג'.‬
‫שנה שנייה. בסדר. מה אתה לומד?‬
‫עסקים.‬
‫בסדר.‬
‫אז, קצת עליי.‬
‫זה העסק שלי, "האויב הגדול ביותר של החרק".‬ ‫אתה יודע מה זה אומר?‬
‫כן. להרוג חרקים…‬
‫להרוג חרקים.‬ ‫-…ומכרסמים. דברים כאלה.‬
‫כן. מה הניסיון שלך עם חרקים,‬ ‫מכרסמים וכל הדברים האלה?‬
‫אין לי ניסיון.‬ ‫-בלי ניסיון.‬
‫יופי. נוכל להיכנס. קדימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫בואי נגיד שלום.‬
‫בסדר. הגיע הזמן שקיירה תפגוש את מר טימס.‬
‫מר טימס?‬
‫היכנסי.‬
‫תיכנסי, ג'ון. תיכנסי.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-אני לא מתכוון להיות גס רוח.‬
‫מצטער שאני לא יכול לקום‬ ‫לקבל את פנייך. אני פשוט עייף.‬
‫לא, אתה בסדר גמור. תודה.‬
‫עבדתי כל כך קשה על התוכנית החדשה.‬
‫אתה עושה עבודה נהדרת.‬
‫היית ב"מוזיאון להיסטוריה של הטבע"?‬
‫עבר כל כך הרבה זמן מאז הפעם האחרונה.‬
‫לא.‬
‫משפחת תומנסון,‬
‫אנחנו מספקים הרבה פרטי אומנות למוזיאון.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫זה מרגש.‬ ‫-זה כל כך מרגש.‬
‫אני צריכה לבדוק את זה.‬ ‫-את צריכה בזמן…‬
‫זה מדהים.‬ ‫-…עכשיו כשאת במשפחה…‬
‫כן.‬
‫…נוכל להשיג לך כניסה חינם.‬ ‫ -זה…‬
‫לפני סוף הערב. נארגן את זה, כן?‬
‫כן. בהחלט.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז ראית את הרשימה שלי?‬
‫אני זוכרת שהמדביר צריך להגיע‬
‫היום.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫נהדר.‬
‫הבית שאנחנו הולכים אליו הערב הוא די גדול.‬
‫בית בשווי של 2.7 מיליון. בסדר.‬ ‫-מדליק.‬
‫תרשי לי להסביר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מוכר את הבית שלי,‬
‫והדרך היחידה שאוכל למכור אותו‬ ‫היא אם אשיג אישור על תקינות הנכס‬
‫מכל הפקחים, כולל המדביר.‬
‫וכדי למכור אותו, הם צריכים אישור של מדביר‬
‫שמאשר ומראה לקונים פוטנציאלים‬
‫שהבית אינו שורץ חרקים.‬
‫בסדר.‬ ‫-ואנחנו נוודא‬
‫שאנו לא רואים שום בעיה,‬ ‫ניתן לו את האישור שלו‬
‫ואז נעבור לבית הבא.‬
‫בסדר.‬
‫כשהמדבירים יגיעו, תוכלי לשאול אותם שאלה?‬
‫בטח.‬
‫ננשכתי לא ממזמן.‬ ‫אוכל להראות לך? אכפת לך להעיף מבט?‬
‫קשה לי לראות את זה.‬ ‫-בטח.‬
‫מה את רואה?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אני לא ממש בטוחה,‬ ‫אבל זה נראה כאילו משהו הוזרק…‬
‫משהו עם עוקץ בקצה?‬ ‫אז זה חייב להיות… אני חושבת.‬
‫יכול להיות שזה אחד מאלה.‬ ‫-זה נראה טוב או רע?‬
‫את יכולה…‬
‫היא לגמרי מבוהלת.‬
‫כלומר, זה לא נראה כמו משהו מסכן חיים‬
‫או משהו כזה.‬ ‫-נכון.‬
‫לא, ממש לא.‬ ‫-זה טוב.‬
‫התכוונתי לומר, אולי קרם?‬
‫כן.‬ ‫-כן, משהו דומה לזה.‬
‫כמו משחה.‬
‫כן, כמו משחה. בדיוק.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן.‬ ‫-אבל אם תוכלי לתאר את זה למדביר,‬
‫אני רוצה את חוות דעתו המקצועית.‬
‫נלך לחשוב על משהו, תנוח קצת. נדבר אחר כך.‬
‫היה תענוג לפגוש אותך. תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫בסדר.‬
‫מה רמת הנוחות שלך עם חרקים?‬
‫כאילו…‬
‫אני די סבבה איתם.‬
‫לא כל כך עם עכבישים.‬ ‫עכבישים מפחידים אותי, אבל…‬
‫כן!‬
‫אנחנו נעבוד עם עובד נוסף, קונול.‬
‫הוא בן דוד של אשתי.‬
‫קונול כבר נמצא שם. הוא היה שם בשבוע שעבר.‬
‫הוא נכנס, ומשום מה הוא לא רוצה להיכנס שוב.‬
‫הוא קצת מתוח.‬ ‫-הוא מפחד מהבית?‬
‫לא יודע, הוא אמר, "יש משהו בקיר.‬
‫זה מפחיד אותי."‬
‫הוא עלה לי על העצבים.‬
‫אבל אתה יודע. נראה מה יש בתוך הקיר הזה.‬
‫לא אשים אותך במצב‬ ‫של משהו שיכול להיות מטורף.‬
‫ראית משהו כזה בעבר?‬
‫לא. לא ראיתי. אני לא יכולה להגיד שכן.‬
‫לא ראיתי משהו כזה,‬ ‫כמו מה שהתפשט על החזה שלו.‬
‫להתמודד עם זה בנוסף לכל השאר?‬
‫אני יודעת. הוא באמת חיבב אותך.‬ ‫ממש מצאת חן בעיניו.‬
‫את חושבת כך?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר. הגיע הזמן שקיירה ובנט ייצרו קשר.‬
‫הנה מה שהייתי רוצה שתעשה.‬
‫תתקשר, תודיע להם שאנחנו‬ ‫מחברת "האויב הגדול ביותר של החרק".‬
‫אנחנו חברת ההדברה.‬
‫ושאנחנו צריכים גישה לבית.‬
‫טוב, חזרה לעלון הזה.‬
‫כן.‬ ‫-אנחנו צריכות…‬
‫ערב טוב, ביתו של מר טימס.‬ ‫-זה בנט מחברת "האויב הגדול ביותר של החרק".‬
‫בסדר.‬ ‫-תפסתי. המדביר.‬
‫נהדר. למר טימס היה משהו שהוא רצה שנשאל.‬
‫מה הוא רצה?‬ ‫-כן.‬
‫אז כן, מר טימס,‬
‫הוא מודאג לגבי נשיכת חרק שיש לו על החזה.‬
‫רק לבדוק אם זה משהו שצריך להדאיג אותו.‬
‫אני לא יודעת איזה סוג של חרק נשך אותו,‬
‫אבל זה נראה כאילו,‬
‫כמו עוקץ שאולי נכנס לתוכו.‬
‫את יודעת איפה זה קרה?‬
‫כאילו, בבית?‬
‫איפה זה… אנחנו לא יודעות, מבלי לבדוק זאת.‬
‫נוכל לשאול.‬ ‫-נוכל לשאול.‬
‫האם הוא טייל לאחרונה?‬
‫אם הוא טייל למקום כלשהו לאחרונה?‬
‫כאילו, אני מצטערת,‬ ‫כאילו מחוץ לארה"ב, או רק…‬
‫כל דבר שמחוץ למדינה.‬
‫בסדר. נוכל לשאול.‬
‫ואז, האם היו לו רעידות?‬
‫האם היו לו רעידות?‬
‫הוא לא רעד יותר מדי,‬
‫אבל אני יכולה לוודא זאת גם כן.‬
‫אנחנו נגיע בעוד כשלוש דקות,‬
‫אבל נצטרך גישה מלאה לבית.‬
‫בסדר. שלוש.‬ ‫-נהדר.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫תודה.‬
‫אני מניחה שכדאי שנלך להשיג‬ ‫את התשובות לפני שהם יגיעו.‬
‫כן, נראה שהם מודאגים מזה, אז…‬
‫בסדר, בואי נעשה את זה.‬
‫מר טימס?‬
‫היי.‬ ‫-אני מצטער.‬
‫המדבירים התקשרו, והיו להם‬ ‫כמה שאלות בנוגע לנשיכה שקיבלת.‬
‫יופי. בסדר.‬
‫הם רצו לדעת איפה בבית ננשכת.‬
‫בחדר משפחה, בפינת הישיבה.‬
‫עמדתי להדליק את האח,‬
‫ופשוט הרגשתי עקיצה.‬
‫זה יהיה עכביש? או אני לא יודע.‬
‫מה?‬ ‫-עכביש?‬
‫יכול להיות.‬
‫הם די נדירים,‬
‫אתה יודע, בתקופה הזאת של השנה.‬ ‫-כן.‬
‫אז זה לא משהו מקומי.‬
‫האם טיילת לאחרונה מחוץ למדינה?‬
‫הבאתי פרטי אומנות ומשלוחים מחו"ל.‬
‫לאחרונה קיבלתי סט מדהים‬ ‫של פרטי אומנות מצ'ילה.‬
‫בדרום אמריקה.‬ ‫-בסדר.‬
‫האם סבלת מרעידות?‬
‫אתמול בלילה.‬
‫פשוט לא הרגשתי כמו עצמי.‬
‫כמו מין התקף.‬
‫כאילו, בגוף שלך?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אוקיי, היכונו כדי להפעיל צלילי עכביש.‬
‫אתן שומעות את זה?‬
‫אני שמעתי.‬
‫זה לא רק אני. שמעת את זה?‬ ‫-לא, שמעתי את זה. רק רגע.‬
‫אני כבר לא שומעת את זה, אבל זה בהחלט…‬
‫שמעתי. גם את?‬ ‫-אני לא משוגע.‬
‫לא, אתה לא. אני שמעתי.‬
‫אני לא חושבת… זה הגיע מכאן?‬
‫נעזוב אותך לנוח.‬
‫כן, המשך, בבקשה.‬ ‫-תודה, מר טימס.‬
‫עבודה טובה, שתיכן.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה.‬
‫טוב, בנט וסקוטי מגיעים.‬
‫המדביר הנוסף, קונול, צריך לחכות מחוץ לבית.‬
‫מדליק.‬
‫כן, נכון?‬
‫היי, גבר. איך הולך?‬ ‫-היי. מה קורה?‬
‫קונול, זה בנט.‬
‫- שחקן -‬
‫היי. מה קורה? קונול!‬ ‫-היי.‬
‫אז כבר היית בפנים?‬
‫לא. אני לא נכנס לשם לבד.‬
‫בסדר. טוב, תקשיבו, בואו ניכנס לבית.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, הם עומדים להתנגש. בואו נתכונן.‬
‫שלום.‬
‫היי.‬ ‫-בנט.‬
‫אני ג'ון.‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫מה שלומך?‬
‫בסדר, קיירה ובנט‬ ‫עומדים להיפגש בפעם הראשונה.‬
‫היי. נעים מאוד. קוראים לי קיירה.‬ ‫-נעים מאוד. בנט.‬
‫טוב לראות אותך. שלומי טוב.‬
‫אז יש לי כמה תשובות בשבילך.‬
‫שאלתם איפה הוא ננשך בבית.‬
‫וזה קרה בחדר המשפחה.‬
‫בעיקרון, בחדר הזה.‬
‫טוב, אני מניח שאהיה במרתף.‬
‫אני מתנצל. הוא בן הדוד של אשתי, ודי פחדן.‬
‫קלטתי אותך. מצטערת.‬
‫אז כאן בפינת הישיבה.‬ ‫הוא אמר שהוא טיפל באח.‬
‫ואז הוא הרגיש כמו עקיצה חזקה‬
‫על החזה שלו.‬
‫באח הזה שכאן? הו, אלוהים.‬
‫זה שכאן?‬ ‫-בהיר. בסדר.‬
‫כן, זה שכאן.‬ ‫-כאן?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן.‬
‫אני הולך לבדוק את זה. יש פה קצת…‬
‫קצת קורי עכביש.‬ ‫-כן.‬
‫אני רואה כאן לשריצת חרקים.‬
‫באמת?‬
‫יש משהו כמו… אני לא יודע אם…‬
‫אלוהים! כן.‬
‫הו, אלוהים.‬ ‫-אלוהים אדירים.‬
‫זה לא טוב. כן.‬
‫קורי העכביש.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה בסדר. את…‬
‫לא, אני בסדר עם זה.‬ ‫-בסדר.‬
‫תפסת אותו. תפסת אותו כמו שצריך.‬
‫אני יודעת, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫הוא תפס אותו.‬ ‫-כן. אז…‬
‫אוקיי, המתינו.‬
‫בואו נגרום לסקוטי לגלות את הארגז.‬
‫מה זה?‬
‫אתה יודע מה?‬
‫הוא הוציא הרבה מהמוצגים,‬
‫אז כנראה שהוא עבד שם.‬
‫יש לו פרטי אומנות שהוא מקבל,‬
‫ושם במוזיאון.‬
‫ואני חושבת שהאחרונים הגיעו מצ'ילה?‬
‫אז זה מצ'ילה?‬
‫אני מאמינה שכן.‬
‫בנט, תוכל לעזור לי לפתוח את זה?‬
‫האם יש שם עכביש?‬
‫אני חושב שאולי מצאנו מה נשך את האדון.‬ ‫-הוא האשם.‬
‫כן. אלוהים. תיזהרו.‬
‫רוצה משהו שאיתו תוכל להזיז אותו?‬ ‫-כן, יש לך?‬
‫הנה, קח…‬ ‫-רעיון טוב.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫זה… בסדר. כן.‬
‫סליחה.‬
‫כן.‬ ‫-יש לך את זה.‬
‫כן. טוב, הוא מת.‬
‫נראה שהוא מדרום אמריקה.‬
‫אני מאמין שזה מסוג "הורס בתים צ'יליאני".‬
‫"הורס בתים צ'יליאני"?‬
‫או שזה יכול להיות "גוליית בוליביאני".‬
‫אז נשים על זה את המכסה.‬
‫נניח לזה…‬
‫אתה בטוח שזה בטוח?‬
‫מה?‬ ‫-אז פשוט…‬
‫נשאיר בינתיים את העכביש בקופסה?‬
‫טוב, הוא מת.‬
‫אז נשאיר אותו שם.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני בטוח שיש עוד.‬ ‫אנו צריכים למצוא ולחסל את הקן.‬
‫כולם שבו, בואו נבנה תוכנית פעולה.‬
‫אז מה שארצה לעשות, אם אפשרי…‬
‫נוכל לראות את הנשיכה,‬
‫כדי שאראה עם מה אנחנו מתמודדים?‬
‫זה כנראה יהיה הכי טוב אם תראו את זה.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫בואו.‬
‫בואו ניכנס.‬
‫תרשו לי לומר, הוא מאוד מותש כרגע,‬
‫אז תנסו להיות…‬
‫כאילו, אל תכבידו עליו.‬ ‫-כן.‬
‫מר טימס?‬
‫מר טימס, המדבירים כאן איתנו.‬ ‫-יופי.‬
‫אכפת לך, מר טימס,‬ ‫להראות למדבירים, כדי שיוכלו להעיף מבט?‬
‫כמובן.‬
‫טוב, בסדר. אני חושב שהבנו.‬
‫תודה, מר… אדוני…‬
‫תודה, מר טימס.‬
‫אני חושב…‬ ‫-ראית?‬
‫כן. אנחנו נדבר.‬
‫בסדר, מר טימס, סליחה על ההפרעה האחרונה.‬
‫קיירה, את נפלאה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אתה צריך לנוח.‬
‫מה לעזאזל זה היה?‬
‫טוב, בואו פשוט נשב.‬ ‫-מה זה?‬
‫אז אני חושב ש-15 הדקות‬ ‫הבאות הן מאוד קריטיות לבריאותו.‬
‫בסדר?‬ ‫-טוב, כן.‬
‫אני הולך להביא כמה דברים‬
‫מהמשאית ממש מהר. אני כבר חוזר, בסדר?‬
‫בסדר?‬ ‫-נהדר. בסדר.‬
‫טוב, תישארו כאן, בסדר?‬
‫נשמע טוב.‬
‫רגע. אם 15 הדקות הבאות קריטיות לחייו,‬ ‫לא כדאי שנתקשר… למוקד החירום?‬
‫אני מבולבל.‬ ‫-כן.‬
‫חכו. רק רגע. אם 15 הדקות‬ ‫הבאות הן קריטיות, כדאי ש…‬
‫אבל כדאי ש…‬
‫כדאי שנחכה לו, נכון? הוא יודע מה לומר.‬
‫בסדר.‬
‫הנה מתחילים.‬
‫מי יכול לרשום הערות? רוצה לרשום הערות?‬ ‫-בסדר.‬
‫הנה מה שאני צריך. את תתקשרי‬ ‫למוקד החירום. תבקשי את בקרת רעלים.‬
‫בסדר?‬ ‫-כן, הבנתי.‬
‫תתארי את הנשיכה.‬ ‫-בסדר.‬
‫כי מה שאני צריך שתגלי בשבילי‬
‫זה איזה נוגדן. יש לי כמה נוגדנים.‬ ‫-כן.‬
‫כך שברגע שיאמרו לך, בואי ותקראי לי.‬
‫כי אני חייב להיכנס לחדר הזה. אני אקח‬ ‫כמה דגימות אוויר. ואחטא את האזור.‬
‫אבל ברגע שתבררי, בואי אלי, בסדר?‬
‫אל תהססי, טוב?‬
‫בסדר.‬ ‫-אתקשר למוקד החירום.‬
‫בנט, יש לך את המידע?‬
‫כן.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב.‬ ‫-בסדר.‬
‫תתכוננו לשיחה.‬
‫היי, אנחנו צריכים לדבר‬ ‫עם בקרת הרעלים, בבקשה.‬
‫בקרת רעלים. איך אוכל לעזור לך?‬ ‫-בסדר, תקשיב טוב.‬
‫יש לנו גבר,‬
‫ובעיקרון, הוא ננשך על ידי‬ ‫עכביש "הורס בתים צ'יליאני"‬
‫או עכביש "גוליית בוליביאני".‬
‫אנחנו לא יודעים איזה מהם,‬ ‫אבל ייתכן שזה אחד מהשניים האלה.‬
‫בסדר.‬
‫האם היית אומרת שהחולה קודח מחום?‬
‫כן…‬
‫אדוני, יש לנו כאן מדבירים,‬
‫אז יש לנו מספר נוגדנים,‬
‫אבל אנו צריכים לדעת עם איזה מהם‬
‫לטפל נגד ה"הורס בתים… צ'יליאני".‬ ‫-יש לכם נוגדנים.‬
‫כן. יש לנו הערכת זמן של 15 דקות‬
‫לפני שדברים יהפכו לגרועים.‬
‫תני לי רגע.‬
‫מה לעזאזל זה היה?‬
‫סקוטי!‬
‫טוב, בסדר. בואו נלך לספר…‬
‫אוקיי, כולם להתכונן. זהו זה. תתכוננו.‬
‫אלוהים.‬
‫איפה הוא?‬
‫טוב, קדימה.‬
‫קדימה. בואו, חבר'ה.‬
‫רגע, ג'ון.‬ ‫-לא כדאי?‬
‫קדימה.‬ ‫-בסדר.‬
‫למה היו קורי עכביש?‬ ‫-את מוכנה לבוא איתי?‬
‫איך הקורים הגיעו לכאן?‬ ‫-אני זקוקה לעזרתך.‬
‫-אני אלך איתך.‬ ‫-נלך יחד. נהיה בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫מר טימס?‬
‫מר טימס…‬
‫אלוהים!‬
‫בנט!‬
‫היי! בנט!‬
‫תחזור!‬
‫בנט!‬
‫הוא בורח.‬
‫יש לנו בורח.‬
‫לעזאזל!‬
‫אני צריכה לצאת מכאן!‬
‫הצילו!‬
‫בואי לפה! בבקשה, הצילו!‬
‫אנו צריכים להחזיר את בנט לבית.‬
‫קונול, תעשה כל מה שאתה‬ ‫יכול כדי להחזיר את בנט לבית.‬
‫בנט!‬
‫רגע! היי! בנט!‬
‫זה מקרה חירום!‬
‫תחזור! אנו צריכים אותך! אני זקוק לעזרתך.‬
‫קדימה! אני זקוק לעזרתך!‬
‫אני זקוק לעזרתך!‬
‫בסדר. אני נכנס.‬
‫אני לא יכול לזוז.‬
‫מהר!‬
‫בוא הנה, מהר!‬ ‫-בנט!‬
‫אני כאן.‬
‫בנט… תעזור לי. בבקשה.‬
‫לעזאזל! לא!‬
‫מה קורה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אתה בסדר?‬
‫לא. יש עליי עכבישים.‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫אני יכול להסביר מה קורה כאן.‬
‫אתם בתוכנית שלי, "מי מפחד ממתיחות".‬
‫כן! אבל על דייב באמת יש עכבישים.‬
‫כן. זהירות.‬
‫אז אתה מתחרפן עכשיו?‬ ‫-אני בסדר. אני בסדר עכשיו.‬
‫מה קורה, אחי?‬ ‫-מה קורה?‬
‫ידעתי שתברח!‬ ‫-זה מטורף.‬
‫הייתי בשער.‬
‫טוב, רשמית אתה האדם המהיר ביותר‬
‫שהיה לנו ב"מי מפחד ממתיחות" עד כה.‬
‫דחפתי אותה מהדרך,‬
‫נכנסתי לחדר ההוא וסגרתי אותה בחוץ.‬
‫סגרתי את הדלת ממש עליה!‬
‫את לא מעורבת בזה?‬
‫אני לא מעורבת בזה.‬ ‫-לא.‬
‫שניכם היחידים שלא הייתם מעורבים בזה.‬
‫עבדו על שניכם היום.‬ ‫-מדליק.‬
‫אתם הכוכבים של "מי מפחד ממתיחות"!‬ ‫יש לנו לוחמת אחת ובורח אחד.‬
‫תנו לעצמכם מחיאות כפיים.‬ ‫היום היה לנו, מאבק או בריחה.‬
‫אלוהים, אני לא מאמינה. אני פשוט…‬
‫תרגום כתוביות: ליפא אביחי בוב‬