EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Hjärtat hittar alltid hem.
Det vore skrämmande om det här var ditt hem.
I det här sprattet
säljs ett legendariskt gods vid en skilsmässa.
I vår berättelse har matriarken Eleanor
blivit sjuk och skrivit över huset på svärdottern Nikki.
Sin före detta svärdotter.
Hon tänker skilja sig från oduglingen Todd,
vars hängivenhet till familjetraditionen gör honom
helt galen.
Ikväll får de här intet ont anande offren se med egna ögon
vad som pågår inne i huset.
Först har vi Alyria.
Hon tror sig jobba med Dean,
som fixar ett säkerhetssystem
för att inget ska bli stulet under visningen.
Samtidigt tror vårt andra offer, Keila,
att hon ska jobba med mäklaren Tanya.
De ska göra i ordning huset för att locka köpare.
Alyria och Keila har aldrig mötts, men ikväll ska deras vägar korsas
och skapa ett oanat band mellan dem.
Det här är Prank Encounters,
så företagen är påhittade.
Alla de träffar är skådespelare
och allt de gör filmas med dold kamera.
Men huset är verkligt
och som man säger i mäklarsvängen
har det rejäla ben att stå på.
-Jag presenterade mig inte. Dean. -Alyria.
-Trevligt att träffas. -Ja.
-Jag är från Express Security Patrol. -Ja.
-Du också. -Ja!
-Vi är ett team. -Okej.
-Huset görs i ordning för försäljning. -Okej.
Eftersom det finns så många värdesaker i huset
kommer de att avlägsna värdefulla föremål.
-Möbler, antikviteter och släktklenoder. -Okej. Ramar.
De tar bort dem och tar in billigare saker.
Det är smart tänkt.
De gör alltså i ordning huset.
Vi installerar kameror för att…
-Vi vill skydda huset. -Precis.
Visa mig Keila.
Hon träffar vår skådespelerska Tanya nu.
Jag heter Tanya.
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
-Spännande. Mitt första jobb. -Åh.
-Tack för att du hjälper mig. -Självklart.
Jättespännande. Jag är mäklare.
Vi ska göra i ordning ett hus.
Gillar du design?
Ja.
-Det är så kul. -Jag är väldigt intresserad.
-Verkligen? Jösses! -Ja.
Jag tittar på Pinterest och tänker, "Så här ska mitt hem se ut en vacker dag."
Du är fantastisk.
Vad spännande!
-Som synes är det kameror överallt. -Okej.
Det är framsidan. Det är vi.
-Okej. -Jag har haft lite problem.
Jag får inte alla att fungera.
Det är gamla kameror. Huset ställer till problem.
Låt mig nämna ett par saker. Vi har så kallade spårljus.
-Vad är det? -Ljussken över skärmen.
Det kommer hela tiden.
Vi letar också efter hackande. Vad tror du att det är?
-Där det liksom… -Precis.
Och så det sista.
Det är nog lättast. Det kallas frysning.
-Okej. -Det hörs på namnet.
-Ja. -Alltså…
Att den… fryser.
Den fastnar.
Nej.
Fastnar kameran?
Du visar det nu? Okej.
-Det är bra. Precis så. -Ja.
Jösses. Det här blir kul.
Ditt jobb… Det här är din basstation.
Högkvarteret för…
-Förarhytten. -Ja.
-Tågmästaren. -Det är du.
-Perfekt. -Jag är i kabyssen.
Okej.
Vi skickar in Todds exfru Nikki.
Hallå!
-Hej! -Hejsan!
-Tack för att ni kom. -Inga problem.
-Jag heter Alyria. -Nikki.
Kul att ses.
-Dean. -Kul att se dig.
Jag har jobbat här hela veckan.
-Trevligt. -Hon hjälper mig ikväll.
Bra. Har ni sett till mäklarna?
-Nej, inte än. Jag har inte sett Tanya. -Okej.
De har visning i helgen.
-Okej. -Jag ska visa dig. Här är…
Det är ett väldigt stort hus
och de här föremålen ska i stort sett magasineras.
Här är en lista över våra mest värdefulla saker.
-Okej. -Mäklarna kommer snart.
Kan ni gå igenom listan med dem och se till att inget fattas?
-Okej. -Jag undrar en sak.
Jag vill inte fråga om pengar, men vi funderade lite…
-Över husets värde. -Just det.
-Berätta vad du trodde. -Kanske 330 000 dollar.
Är det för mycket?
Det är 5,9 miljoner dollar.
Jag gissade alldeles för lågt.
Det är mycket. Det är…
Varför säljer ni det?
Min… Jag ska…
Jag ska skiljas.
Det var min exman Todds mamma som gav mig huset.
-Okej. -Ja.
Har hon gått bort?
Nej.
Hon är väldigt sjuk.
Kvinnan som äger huset ligger tydligen på sjukhus
och gav huset till sin svärdotter.
Och sen skildes paret.
Så svärdottern får huset.
Det är knepigt, för Todd är arg över att jag fick huset.
Okej.
Men Eleanor vill begravas på kyrkogården. Todd vill att hon ska begravas här.
Det är en familjetradition att begrava de döda på egendomen.
Under de senaste 200 åren
har alla i Todds familj begravts här.
-Oj. -Det är en familjetradition.
Hur länge har du känt Todd?
I fyra och ett halvt år.
Synd att det inte funkade.
När man tagit sig igenom det är det nog bara
grönt gräs och blommor på andra sidan. Kul att se att du har nått dit.
Det gläder mig att du kommit så långt.
Jag vet att det är tungt. Få mig inte att gråta nu
men jag förstår att det är tungt.
-Du har en ljus framtid. -Ja, det är så tungt.
-Ja. -Jag har också gått igenom ett uppbrott.
-Jaså? -Ja. Det är tufft.
Ja. Jag vet inte.
Okej.
Jag är här om jag behövs.
-Säg bara till. -Tack!
-Tack. Hej då. -Hej då.
Sa hon att de var begravda på egendomen?
Ja! Hon sa över 200 år.
Så vet du hur många lik som…
På den här egendomen?
Ja, här. Jag vet inte hur många lik.
Det kan vara över 2 000 kroppar. Tvåhundra år?
Vad vet jag?
Jag vet ingenting om fastighetsvärden.
Men om jag skulle köpa det här…
Och fick höra om liken.
Jag skulle inte köpa.
Okej, vi går och kollar utrustningen.
Ska vi göra ett kameratest?
-Okej. -Jag går till en av kamerorna.
-Du ser mig. -Okej.
Hon måste ha det så jobbigt.
Är huset värt 5,2 miljoner dollar?
-5,2 miljoner? -Hon pratar med sig själv.
Det är som en jäkla släktträff här.
Va?
-Kolla in lejonen här. -Jösses.
Keila kommer nu.
Jag har aldrig sett ett sånt här gods. Fontänen…
-Så här vill jag bo. -Eller hur?
Stora Dean till Örnöga.
Örnöga här.
Vi gör några tester.
Jag gör stora rörelser och du säger om det ser bra ut.
Ja, det gör det.
-Jag gillar jackan. Är den olivfärgad? -Ja.
Hackande. Jag går snabbt runt bordet.
Ja, det ser bra ut.
Jag lämnade den öppen. Där är våra skyddsrockar.
Alyria har visst sett Keila på skärmen.
Vi är nära ett möte.
Jag tror att Dean är där nere.
Vi gör klart här. Jag vill ut härifrån.
Alla gamla namnskyltar och tavlor är läskiga.
Uppfattat.
Vad ser du?
Jag ser dina två ögon som är blå.
Håll i räcket, det är väldigt brant.
Den kameran verkar funka bra.
Bra. Okej.
-Hur är det? -Hej, Tanya.
-Det här är Keila. -Hej!
-Trevligt. -Hon hjälper mig.
Jag går tillbaka till mitt kontrollrum.
Okej.
Följer ni med? Jag kan presentera er.
-Visst. -Nu träffas de.
Alyria ska träffa Keila.
Hej, Alyria.
-Hej! -Jag heter Keila.
Alyria. Trevligt att träffas.
Jag hjälper till idag.
-Okej. -Flyttar lite saker.
-Hej. -Hej! Alyria.
-Tanya. -Tanya?
-Alyria? -Ja.
-Vilket fint namn. -Det är en blomma.
Kul att ses.
Det här är en lista över antikviteterna.
-Hästklocka av järn. -Ja.
-Bronsskulptur av en man. -Ja.
En bärgare.
-Menar du "bägare"? -Ja, förlåt.
-Bägare. -Den är med.
Metallteleskop, vattenbehållare i metall.
-Ja. -Perfekt.
Så du och jag hämtar hit dem.
-Okej. -Sen ska de magasineras.
Vi ska gå runt fastigheten och kolla kamerorna.
-Sånt där. -Okej. Vi ses.
Vi ses!
Tanya och Keila.
Keila?
Keila.
Jösses. På riktigt?
Den ska inte stå här.
Jag…
Hjälper du mig? Den ska vara där.
Av nån anledning hamnar den här hela tiden.
Akta ryggen.
Ja.
Och lite till.
Här. Ja.
Jag har redan flyttat stolen.
Det ser bra ut.
-Ja. -Bra bild.
Kanske lite… De är ganska rena här uppe.
Ja.
Vilken kommer först?
-Hästklockan av järn, som… -Självklart.
Jag tror vi hittat den.
-Det ser lätt ut. -Kan du hålla under den?
-Ett bättre grepp. -Tack.
-Sådär. -Perfekt. Okej, toppen.
Okej.
Vi har föremål nummer ett.
Ställer du den där?
Okej, dags för skärmeffekterna.
Titta på de små…
-Ja. -På sidan.
Intressant. Undrar varifrån den är.
Som bronsskulpturen.
Ja.
Är det där konstigt?
Ser ni det nedre högra hörnet?
-Aldrig. -Ser du?
Jag ser det du ser.
Vad ser du?
Sänder den live?
-Ja. -Vi kollade just kameran.
Allt var bra.
Är ni säkra?
-Vad ser ni? -Sluta.
Det nedre högra hörnet, va?
-Ja. -Kan ni sluta?
Jag ser stolen vi flyttade.
-Vi flyttade just på den. -Den är tillbaka i det hörnet.
Jag vill nog inte gå tillbaka in dit.
-Kan ni låta bli? -Nikki…
Nikki är här. Har du träffat henne?
-Nej. -Vi har inte setts sen jag kom tillbaka.
-Jag vet inte. -Bara…
Vi var där nyss.
-Ja. -Vi gick därifrån in hit.
Skräm inte upp mig så här.
Okej, vi går in igen.
-Okej. -Vi hämtar nästa grej. Ingen fara.
Vi gjorde det väl?
Vi gör om det. Jag vill inte ha den här.
-Säkert? -Ja, absolut.
-Jag såg inte… -Nej.
Vi testade ju kameran nyss.
Ja.
Märkligt.
Hon skrämde mig. Dig också?
Ja. Lustigt hur man får för sig nåt…
Eller hur?
Hon skrämde mig.
-Jag bara… -Jösses, ja.
Bronsskulptur av en man.
-Okej. -Den här?
-Ja. -Det ser ut som brons. Det är en man.
Kära nån.
Den tavlan.
Här är Keila.
-Hej! -Detta är Nikki som jag nämnde.
-Kul att ses. Tack för att du kom. -Vackert hem.
Tack. Det var snällt sagt.
Todd satte visst upp tavlan igen?
Det är ett porträtt.
En av de ursprungliga familjemedlemmarna.
-Verkligen? -Ja.
Det känns som om den följer mig med ögonen.
Hjälper ni mig ta ner den?
-Ja. Vill du hjälpa henne? -Ja.
Jag håller den här.
Ja.
-Okej. -Okej, nu tar vi ner den.
Gud, jag hatar den här tavlan.
CLIFFORD ÄLSKAD OCH SAKNAD
Jag ska titta till säkerhetsfirman.
-Tack, Nikki. -Okej.
-Tack. -Hej då.
Okej.
Ska vi gå hit bort?
-Hallå! -Hej!
Hörni, har ni flyttat på porträttet i vinrummet?
Vilket? Det här?
-Ja. Hallå? -Det här?
Det är doktor Thurman.
Hej, doktor Thurman.
Kan du komma hit?
Självklart. Är allting okej?
Så… Kan du ta det? Det kommer budbilar ibland.
Hur ska jag svara?
Bara "hallå". Ingen bryr sig.
-Hallå? -Hej, vem är det här?
Keila. Jag jobbar för mäklaren.
Det här är Todd. Du är i mitt hus.
-Åh, hej. -Hej.
Det vore bra om du kom hit nu.
Eleanor sa att om det gick så här långt borde du vara närvarande.
Vad hette du?
Keila.
Keila. Kan jag få prata med min fru?
-Det är Todd. -Ta ett meddelande.
-Gör det. -Jag kan ta ett meddelande.
Det är jättebra. Perfekt. Det är Todd.
Goda nyheter. För det första tar jag hem mamma.
-Okej. -Ja, och det är så spännande.
Vi ska ha en välkomstceremoni.
-Okej. -Säg det till Nikki.
-Kan du det? -Ja, det kan jag.
Är du där då?
Nej.
Är du inte kvar då?
-Okej. -Okej.
Toppen. Tack så mycket. Säg till Nikki.
-Okej. -Okej, hej då.
Var det Todd?
-Ja. -Vad sa han?
Han sa att han skulle ta hem sin mor för en ceremoni.
Jag trodde mamman var sjuk?
Är Eleanor okej, eller?
När sånt här händer…
-Det vore bra om du kom hit. -Andas bara.
-Okej. -Andas bara.
Okej, tack. Jag kommer.
-Bra. Vi ses. -Inga negativa tankar.
Okej, tack.
Såja. Inga negativa tankar. Du vet inget.
Det lät på honom som att det var dåliga nyheter.
Han lät orolig, men man vet aldrig.
-Andas. -Tack.
-Andas innan vi går. -Du är en ängel. Jag kommer snart.
-Okej. -Andas bara. Inga negativa tankar.
-Tack så mycket. -Jösses, vilken dålig timing.
Bronsskulptur av en man. Toppen.
Hej på er.
-Hallå. -Hej.
Vi har föremål två.
Vad galet.
Mår du bra?
Nikki var just här. Sjukhuset ringde henne.
Hon måste åka dit direkt, så…
Det lät illa.
-Ja. -Mammans sjukhus?
-Ja. -Ja.
Jag känner att om de inte berättar i telefon…
-Han sa inget alls. -Nej.
Det är stort.
Todd ringde och sa att han ska ta hem henne.
Va?
Det blir en fest eller nåt sånt. Nån ceremoni.
Nåt sånt, ja.
-Är det Eleanors födelsedag, kanske? -Jag har ingen aning.
-En fest. -En familjegrej.
-Inte min sak. -Eller hur? Vi nöjer oss så.
Vi väntar här. Vad har vi? Okej, en liten burk. Bra.
-Grymt. -Tack.
-Grymt. Bra. -Bra.
Vi går tillbaka.
Vi ska göra ett test till.
-Perfekt. -Jag använder radion.
-Stora Dean. -Örnöga. Just det.
Vilken dag!
Vilken dag.
Jag går upp för att kolla en kamera.
-Okej. -Ni kan prata med Alyria.
Stora Dean till Örnöga.
Örnöga här.
Örnöga, ser du mig?
Det gör jag.
Vi kollar spårljusen.
Bra.
Jag ser bara ficklampan.
Lyser den eller stängs den av?
Redo, nu. Klick.
Den stängs av direkt.
Jag vinkar lite. Berätta om bilden fryser.
Okej, allihop. Var beredda.
Dags att träffa en gammal släkting.
Jag rör mig. Ser du det?
Jag ser nån gå ner.
Var då?
Titta på henne! Hon är vettskrämd.
Kan du komma in hit?
Ja, är det nån där?
Kom in hit.
-Stora Dean? -Jag kommer.
Vad är det för fel?
Jag såg nån gå nerför trappan.
Det var en man. Han hade hatt och kostym.
-Ingen var där. -Det är så läskigt.
Titta. Den spelar…
Är det Todd?
-Såg du honom? -Nej, det var…
Det är Todd.
Är han här?
Det här måste vara…
Jag älskar att de hedrar familjen i ett rum. Det är så elegant.
Vet du vad jag skulle vilja göra?
Jag vill beställa kaffe.
-Vill du ha nåt? -Visst.
Vad gillar du? Jag tar vad som helst.
Vill ni ha kaffe eller te?
Kommer. Kaffe eller te?
-Visst. -Kom, vi går.
Det där var läskigt. Vi glömmer det, bara.
Jag har ett Starbucks-kort.
Vi har alla i samma rum.
Dags att träffa Todd.
-Chai med vaniljsojamjölk till oss. -Ska du till Starbucks?
Kokosmjölk är jättegott. Jag har jobbat på Starbucks.
-Har du? -Ja.
-Berätta allt. -Ja.
Jag föredrar kokosmjölken.
Sojamjölken smakar vanilj, men kokos är sötare.
-Hej! -Hej.
Var är min fru?
Var det dig jag pratade med? Är du Keila?
-Nej, Keila pratade med dig. -Ja.
Jag är Todd. Jag ringde förut.
-Hej. -Är Nikki här?
Nikki fick faktiskt ett samtal från sjukhuset
och var tvungen åka dit på en gång.
Mår hon bra?
-Det handlade om Eleanor. -Åh, min mamma.
-Är det hon? -Ja, min mamma.
Okej.
Okej, jag gör mig redo.
-Vi skulle just dricka kaffe. -Kaffe?
-Vill du ha? -Har ni beställt?
-Jag ska. -Toppen.
-Ja. -Vill du ha nåt?
Ja, jag vill ha kaffe.
Vi sa kanel och vit choklad.
Alltså en vit chokladmocka och kokosmjölk istället.
De frågar om du vill ha vispgrädde.
Jag gillar inte det, så jag skulle säga nej.
Ingen grädde.
Vilken storlek?
Till mig? Den är för söt för mig.
Jag tänkte ta te.
Jag menade att ni borde prova den för många gillar den.
Det här är en dryck som många beställde.
Ett grönt te.
Kan du hålla ett öga på min mamma?
-Absolut. -Ja, okej.
Vänta. Är det okej om jag går ut och de…
De verkar snälla.
Okej, toppen. Jag älskar dig.
-Kommer strax. -Okej.
Så, jag vill ha iste med persika…
-Vill du ha den kall? -Ja.
Sötat grönt iste med persika och tillsatt matcha.
Hej på er.
Mamma ville att jag skulle berätta nåt om huset.
Så här ligger det till. Huset
är inte till salu!
Okej.
Vi ska gå runt. Bakom poolen.
Det här huset tillhör familjen.
Mina bröder.
Mina systrar.
Mina kusiner.
Min farfars farfar.
Vår kraft finns i dessa väggar.
Väggarna
kan prata.
Och det är dags för dem
att säga sitt.
Okej. Todd…
Vad gör du?
Jag var på sjukhuset. De sa…
Ingen kommer nära mig. Snälla, släpp mig.
Jag svimmar nu.
-Jag har dig. -Jag svimmar!
Svimma inte. Titta!
Lugna er lite.
Lugna er nu.
Vänta lite.
Okej? Vänta.
Kommer strax. En sekund.
-Jag svimmar. -Måste du gå?
-Titta vem det är. -Vem är han?
Jag kan ordna det. Jag kan förklara allt.
-Sluta. -Det är en sprattshow.
-Nej. Så fan heller. -Jo.
-Ett spratt! -Nej!
-Det är min sprattshow. -Visste du det?
Allt är på låtsas.
Alltihop.
-De är skådisar. -Det är de inte.
Jag lovar. Titta.
Kameran sitter där.
-Är det en sprattshow? -Ja. Titta, skådespelare.
Och du är showens stjärna.
-Ni var fantastiska. -Sätt er en stund.
Har ni aldrig träffats?
-Absolut inte. -Nej, inte alls.
-Var du med på det? -Nej.
Blir ni förvånade om jag säger att ni är de enda är de enda som inte visste?
Är det sant?
Alla är skådisar.
Jösses.
Ni är läskiga.
Jag blev så rädd när jag såg spöket på skärmen.
-Jag ville bara gråta. -Såg du ett spöke?
-Ja. Ni var här inne… -Varför sa du inget?
-Du var inte där! -Varför sa du inte det?
Jag trodde på det när jag såg blodet.
"Så dramatiskt. Han låter inte huset bli sålt."
När man ser sprattshower tror man inte att de kan lura en.
Jag trodde de var på låtsas.
-Ja. -Jag trodde det.
Ni anade inte att ni skulle vara med i Prank Encounters.
Så grattis!
-Ja! -Vad spännande.
Grymt.
-Jag bröt en nagel. -Jösses.
-Jag bröt… -Jösses!
-Jag bröt tre naglar. -Nej!
Undertexter: Villemo Linngård Oksanen