‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎PEREȚII POT VORBI
‎Se spune că omul sfințește locul,
‎ceea ce ar fi înspăimântător ‎dacă ai locui aici.
‎În această farsă, un divorț a condus ‎la vânzarea unui conac legendar.
‎În povestea noastră, ‎Eleanor, capul familiei,
‎s-a îmbolnăvit și i-a transferat ‎titlul de proprietate nurorii ei, Nikki.
‎De fapt, fostei nurori.
‎Ea e cea care divorțează
‎de pramatia de fiu-său, Todd,
‎al cărui atașament ‎față de o lungă tradiție de familie
‎îl duce la nebunie.
‎Dar, astă-seară, două ținte neștiutoare
‎vor asista la loc de cinste ‎la frământările interne ale familiei.
‎Prima e Alyria.
‎Ea crede că lucrează cu Dean,
‎care instalează un sistem de securitate
‎ca să garanteze că nu se fură nimic ‎la vizionarea casei.
‎Între timp, ‎a doua țintă neștiutoare, Keila,
‎crede că va lucra ‎cu agenta imobiliară Tanya.
‎Ele vor face casa ‎mai atractivă pentru cumpărători.
‎Alyria și Keila nu se cunosc,
‎dar astă-seară se vor intersecta
‎și se vor reuni într-un mod neprevăzut.
‎Suntem la ‎Farse și orori,
‎deci firma de pază și agenția sunt false.
‎Toți cei pe care urmează ‎să-i întâlnească sunt actori
‎și fiecare mișcare a lor va fi filmată ‎cu camera ascunsă.
‎Dar casa e foarte reală ‎și, cum se spune în domeniul imobiliar,
‎are un mare potențial de investiție.
‎CONACUL FAMILIEI GRIMSWELL
‎- Nu m-am prezentat. Dean. ‎- Eu sunt Alyria.
‎- Îmi pare bine. ‎- Da.
‎- Lucrez la Express Security Patrol. ‎- OK.
‎- Ca și tine. ‎- Da!
‎- Suntem o echipă. ‎- OK.
‎- Casa va fi pregătită de vânzare. ‎- Bine.
‎În casă sunt multe obiecte de valoare.
‎Vor scoate piesele de valoare.
‎Mobilă, antichități, moșteniri de familie.
‎Le vor scoate ‎și vor aduce lucruri mai ieftine.
‎Bun. Bine gândit.
‎Bun. Deci ele pregătesc casa, da?
‎Noi instalăm camere de supraveghere…
‎- Ca să păzim casa. ‎- Exact.
‎S-o văd pe Keila.
‎Se va întâlni cu actrița noastră, Tanya.
‎Bună, sunt Tanya!
‎- Bună, îmi pare bine! ‎- Și mie.
‎- Am emoții. E prima mea slujbă. ‎- Vai!
‎- Mulțumesc pentru ajutor. ‎- Cu plăcere.
‎Tare! Eu sunt agent imobiliar ‎și vom pregăti de vizionare o casă.
‎Îți plac amenajările?
‎Da.
‎- Foarte distractive! ‎- Mă interesează mult.
‎- Serios? Vai! ‎- Da.
‎Abia aștept. Mă uit pe Pinterest și zic: ‎„Așa o să arate casa mea.”
‎Ești grozavă!
‎Abia aștept.
‎După cum vezi, sunt camere peste tot.
‎Aici e veranda. Aici suntem noi.
‎- Bine. ‎- Am avut câteva probleme.
‎Nu funcționează toate.
‎Sunt camere vechi. ‎Casa asta îmi cam dă de furcă.
‎Să-ți spun ce căutăm. ‎Avem așa-numite „raze trasoare”.
‎- Adică? ‎- Lumini care traversează monitorul.
‎Apar cu toptanul.
‎De asemenea, căutăm poticniri. ‎Ce crezi că înseamnă?
‎- Adică… ‎- Da.
‎Și ultimul lucru,
‎care e cel mai simplu: înghețarea.
‎- Bine. ‎- Se înțelege de la sine.
‎- Da. ‎- Adică…
‎Adică îngheață. Se blochează.
‎Nu.
‎Adică se blochează camera?
‎Ai înghețat? Bine.
‎- Bine. Așa. ‎- Da.
‎Măi să fie! O să ne distrăm.
‎O să te rog să stai aici, la postul tău.
‎- Bine. ‎- Sediul…
‎- În locomotivă. ‎- În… Ești…
‎- Șeful de tren. ‎- Da.
‎- Eu sunt în vagonul de serviciu. Da? ‎- Da.
‎Să intre fosta soție a lui Todd, Nikki.
‎Bună!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Vă mulțumesc că ați venit. ‎- Nicio problemă.
‎- Eu sunt Alyria. ‎- Nikki.
‎Îmi pare bine.
‎- Dean. ‎- Îmi pare bine.
‎Am lucrat toată săptămâna aici.
‎- Mă bucur să te văd. ‎- Ea mă ajută azi.
‎Bine. Le-ați văzut pe agentele imobiliare?
‎- Încă nu. N-am văzut-o pe Tanya. ‎- Bine.
‎Vând casa în weekend.
‎- Bine. ‎- Să-ți arăt. Aici…
‎E o casă imensă,
‎iar aceste obiecte vor fi depozitate.
‎Asta e lista ‎cu cele mai valoroase articole.
‎Când vin cei de la agenție, ‎să o pregătească, verificați lista,
‎să nu lipsească nimic.
‎- Bine. ‎- Am o întrebare.
‎Nu vreau să întreb cât costă, ‎dar întrebam care ar fi valoarea casei.
‎Da.
‎- Spune-i la cât ai apreciat-o. ‎- Pe la 330.000 de dolari.
‎Exagerez, e mult?
‎E 5,9 milioane.
‎Am subestimat-o rău.
‎E foarte mult. Adică…
‎De ce o vindeți?
‎Eu… Trec prin…
‎Trec printr-un divorț.
‎Mama fostului meu soț, Todd,
‎mi-a lăsat mie casa.
‎- Am înțeles. ‎- Da.
‎- Deci ea s-a stins? ‎- Nu. E foarte bolnavă.
‎Proprietara casei e, se pare, în spital,
‎și i-a dat casa nurorii ei.
‎Apoi cuplul a divorțat,
‎așa că nora primește casa.
‎E complicat, fiindcă Todd e furios ‎că am primit casa.
‎Bine.
‎Dar Eleanor vrea ‎să fie îngropată în cimitir.
‎Todd vrea să fie îngropată aici.
‎Tradiția familiei e ‎ca membrii ei să fie îngropați pe moșie.
‎În ultimii 200 de ani,
‎toți membrii familiei lui Todd ‎au fost îngropați pe moșie.
‎- Bine… ‎- E tradiția familiei.
‎- De când îl cunoașteți pe Todd? ‎- Am fost cu el patru ani și jumătate.
‎Îmi pare rău că nu v-ați înțeles.
‎După ce ați trecut prin asta, ‎sunt sigură că orice pare mai vesel.
‎Mă bucur să văd că ați reușit.
‎Că ați ajuns în punctul ăsta. Mă bucur.
‎Știu că e foarte greu, probabil.
‎Nu vreau să plâng, dar știu, e greu.
‎- O să fie minunat. ‎- Da, e foarte greu.
‎- Da. ‎- Și eu am trăit o despărțire urâtă.
‎- Serios? ‎- Da. E foarte greu.
‎Da… Nu știu.
‎Bine.
‎- Dacă aveți nevoie de mine, sunt pe-aici. ‎- Bine!
‎- Mulțumesc mult! ‎- Pa!
‎A zis că sunt îngropați pe moșie?
‎Da! Zicea că de 200 de ani încoace.
‎Ai idee câte cadavre sunt…
‎Pe moșie?
‎Da. Atâta timp… ‎Nici nu știu câte cadavre ar fi.
‎Ar putea fi peste 2.000 de cadavre. ‎200 de ani?
‎Nu știu. ‎Nu mă pricep la evaluarea caselor.
‎- Dar, dacă aș cumpăra-o pe asta… ‎- Da.
‎Și ai afla despre cadavre…
‎N-aș vrea s-o cumpăr.
‎Să verificăm sistemul.
‎Auzi, facem un test al camerelor?
‎- Bine. ‎- Mă duc la una dintre camere.
‎- Mă vei vedea. ‎- Bine.
‎Nici nu-mi imaginez ‎prin ce trece fata aia!
‎Casa asta costă 5,2 milioane de dolari?
‎- 5,2 milioane? ‎- Vorbește de una singură.
‎Încape un familion întreg aici!
‎Ce?
‎- Ia uită-te la leii ăștia! ‎- Măiculiță!
‎Sosește Keila!
‎N-am mai fost la un așa conac. ‎Fântână, de toate.
‎- E locuință de vis. ‎- Nu?
‎Dean Barosanul către Ochi de Vultur.
‎Spune.
‎Să testăm, da?
‎O să fac mișcări ample.
‎Să-mi spui dacă mă vezi bine.
‎Da, te văd bine.
‎- Îmi place jacheta ta. E oliv? ‎- Da.
‎Poticnirile. O să înconjor masa rapid.
‎Da, te văd clar.
‎Am lăsat-o deschisă. ‎O să îmbrăcăm salopetele alea.
‎Alyria a zărit-o pe Keila pe monitor.
‎Ne apropiem de ciocnire.
‎Cred că Dean e la parter.
‎Să încheiem, vreau să ies de-aici.
‎Tablourile și plăcuțele astea cu nume ‎îmi dau fiori.
‎Recepționat.
‎Ce vezi?
‎Îți văd ochii. Sunt albaștri.
‎Ține-te de balustradă, e abruptă scara.
‎Camera arată foarte bine, de fapt.
‎Minunat. Bun.
‎- Bună! ‎- Bună, Tanya!
‎- Ea e Keila. ‎- Bună!
‎- Încântat! ‎- Îmi dă o mână de ajutor.
‎O să mă întorc în camera de comandă.
‎Bine.
‎- Mergem împreună? ‎- Hai!
‎- Sigur. ‎- Urmează ciocnirea.
‎Alyria o va întâlni pe Keila.
‎Ea e Alyria.
‎- Bună! ‎- Keila.
‎Alyria. Îmi pare bine.
‎Dau o mână de ajutor azi.
‎- Bine. ‎- Mutăm niște chestii.
‎- Bună! ‎- Bună! Alyria.
‎- Tanya. ‎- Tanya?
‎- Alyria? ‎- Da.
‎- Ce nume frumos! ‎- Mersi. E o floare.
‎Tare! Îmi pare bine!
‎Asta e o listă de obiecte de anticariat.
‎- Cal de fier cu ceas. ‎- Da.
‎- Sculptură de bronz înfățișând un bărbat. ‎- Da.
‎Barbă de bere.
‎- Nu „halbă de bere”? ‎- Scuze, ba da.
‎- Halbă. ‎- Da.
‎Telescop metalic, vas de apă metalic.
‎- Da. Sunt. ‎- Perfect.
‎Noi două le vom aduce aici…
‎- Bine. ‎- Apoi sunt depozitate.
‎Noi verificăm proprietatea și camerele.
‎- Știi tu. ‎- Bine. Ne vedem!
‎Pa!
‎Tanya și Keila.
‎Keila?
‎Da, Keila.
‎Doamne! Pe bune?
‎Nu aici voiam să stea ăsta.
‎Voiam…
‎- Mă ajuți să-l mut aici? ‎- Da.
‎Nu știu de ce tot ajunge aici.
‎Ai grijă!
‎Da.
‎Încă puțin.
‎Da. Aici.
‎Am mutat deja scaunul ăsta.
‎Imaginea e…
‎- Da. ‎- E destul de bună.
‎Poate un pic… ‎Sunt imagini destul de clare.
‎Da.
‎Care e primul?
‎- Calul de fier cu ceas, care… ‎- Evident.
‎Cred că l-am ghicit.
‎- Pare foarte ușor. ‎- Îl ții de dedesubt?
‎- Să apucăm bine. ‎- Mulțumesc.
‎- Așa ‎- Perfect. Bun, e bine.
‎Așa.
‎Avem primul articol.
‎Îl așezi aici?
‎Să intre efectul de pe monitor!
‎Da, uită-te…
‎- Da. ‎- Pe lateral.
‎Foarte interesant. De unde o fi?
‎Ca și sculptura din bronz.
‎Da.
‎Nu e ciudat?
‎Vedeți colțul din dreapta-jos?
‎- Nu se poate! ‎- Vedeți?
‎Eu văd.
‎Ce vezi?
‎E în direct?
‎- Da. ‎- Am verificat camerele. Erau în regulă.
‎Sigur e în direct?
‎- Ce vezi? ‎- Încetați!
‎În dreapta-jos, nu?
‎- Da. ‎- Încetați, vă rog?
‎Văd că scaunul mutat de noi…
‎- Abia l-am mutat de dincolo. ‎- …a ajuns la loc.
‎Nu cred că vreau să mă întorc acolo.
‎- Vreți să încetați? ‎- Nikki…
‎Proprietara e prin preajmă. ‎Ați cunoscut-o?
‎- Eu, nu. ‎- N-am văzut-o de când m-am întors.
‎- Nu știu. ‎- E…
‎Abia am fost acolo.
‎- Așa e. ‎- Abia am venit de acolo.
‎Haideți, nu mă speriați!
‎Ne ducem înapoi. O să…
‎- Bine. ‎- Iau al doilea obiect. E-n ordine.
‎Abia am făcut-o, nu?
‎Nu? Hai încă o dată! ‎Nu vreau să stea aici.
‎- Sigur? ‎- Categoric.
‎- N-am văzut… ‎- Nici eu.
‎Și abia am testat camera asta.
‎Da.
‎A fost ciudat.
‎M-a speriat. Și pe tine, nu?
‎Da. Când îți bagă cineva ceva în cap…
‎Nu?
‎- M-a cam speriat. ‎- Gen…
‎- Îmi ziceam… ‎- Doamne! Da!
‎Sculptura din bronz, bărbat.
‎- Bine. ‎- O procesăm?
‎- Da. ‎- Pare bronz. E bărbat.
‎Vai de mine!
‎Tabloul ăla.
‎Ea e Keila.
‎- Bună! ‎- Ea e Nikki, ți-am spus de ea.
‎- Îmi pare bine. Mulțumesc. ‎- Superbă casă!
‎Mulțumesc mult.
‎Todd a pus tabloul la loc, nu?
‎E un portret.
‎E unul dintre înaintașii familiei.
‎- Zău? ‎- Da.
‎Simt că mă urmărește prin toată camera.
‎Mă ajutați să-l dau jos?
‎- Da. O ajuți tu? ‎- Da.
‎Ține…
‎Da.
‎- Bine. ‎- Să-l dăm jos.
‎Doamne, urăsc tabloul ăsta!
‎CLIFFORD ‎SCUMPUL NOSTRU RĂPOSAT
‎Mă duc să văd ce fac cei de la pază.
‎- Mulțumesc. ‎- Da.
‎- Mulțumesc. ‎- Pa!
‎Bine.
‎Ce-ar fi să revenim aici?
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Ați mutat cumva portretul din cramă?
‎Care? Ăsta?
‎- Da. ‎- Alo!
‎Sunt dr. Thurman.
‎Bună seara!
‎Ați putea veni aici?
‎Sigur. E totul în ordine?
‎Pe la… Răspunzi tu? Ne vin curieri uneori.
‎Sigur. Cum răspund?
‎Spune: „Alo!” Nu contează.
‎- Alo? ‎- Alo, cine e?
‎Sunt Keila. De la imobiliare.
‎Sunt Todd. Ești în casa mea.
‎- Bună seara! ‎- Bună!
‎E una dintre situațiile ‎în care am vrea să fii aici.
‎Eleanor a spus clar ‎că, dacă se ajunge aici,
‎ar trebui să fii de față.
‎- Cum zici că te cheamă? ‎- Keila.
‎Keila! Bună, pot vorbi cu soția mea?
‎- E Todd. ‎- Să lase mesaj.
‎- Da. Să lase mesaj. ‎- Puteți să-mi spuneți mie.
‎Grozav! Perfect. Sunt Todd.
‎Am vești bune. Unu: o aduc pe mama acasă.
‎- Bine. ‎- Sunt foarte încântat.
‎Va fi o ceremonie de întâmpinare.
‎- Bine. ‎- Anunț-o pe Nikki, bine?
‎- Da? ‎- Da, sigur.
‎Asiști și tu?
‎Nu.
‎Nu asiști?
‎- Bine. ‎- Bine.
‎Bun, excelent. Mulțumesc. Zi-i lui Nikki!
‎- Bine. ‎- Bine, pa!
‎Era Todd?
‎- Da. ‎- Bine. Ce a zis?
‎Că o aduce acasă pe mama lui, ‎pentru o ceremonie.
‎Parcă nu se simțea bine.
‎Eleanor e bine? Sau?
‎E una dintre situațiile…
‎- Aș vrea să fii aici. ‎- Respiră!
‎- Bine. ‎- Respiră!
‎Mulțumesc. Vin îndată.
‎- Bine. Pe curând! ‎- Nu fi pesimistă!
‎Bine. Mulțumesc.
‎E-n regulă. Nu fi pesimistă! Nu se știe.
‎Părea că are vești proaste, după voce.
‎Părea îngrijorat, ‎dar nu se știe niciodată.
‎- Respiră. ‎- Mersi.
‎- Nu ieși agitată din casă. ‎- Ești un înger. Revin.
‎- Bine. ‎- Respiră. Nu fi pesimistă!
‎- Mulțumesc din suflet. ‎- Frate! În cel mai prost moment!
‎Sculptură din bronz înfățișând un bărbat.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Articolul doi.
‎Ce nebunie!
‎Ești bine?
‎A fost Nikki aici. ‎Au sunat-o de la spital.
‎Trebuie să se ducă acolo imediat.
‎- Grav. ‎- Părea nasol.
‎- Da. ‎- Unde e internată mama?
‎- Da. ‎- Da.
‎Când nu-ți spun la telefon…
‎- N-a precizat nimic. ‎- Nu.
‎E grav.
‎A sunat Todd și a zis că o aduce aici.
‎Ce?
‎Că va fi o sărbătoare, ‎ceva de genul ăsta. O ceremonie.
‎Cam așa ceva, da.
‎- O fi ziua lui Eleanor? ‎- Habar n-am.
‎- O sărbătorire. ‎- E treaba familiei.
‎- Nu a mea. ‎- Nu? Așa să rămână.
‎Așteptăm aici. Cum stăm? ‎Bun. Avem o mică… Grozav!
‎- Super. ‎- Mulțumesc.
‎- Super. ‎- Minunat.
‎Să ne întoarcem.
‎Următoarea sarcină e un alt test.
‎- Perfect. ‎- Trec pe stație.
‎- Dean Barosanul. ‎- Ochi de Vultur. Bun.
‎Ce zi, frate!
‎Ce mai zi!
‎Urc să verific o cameră…
‎- Bine. ‎- Puteți lucra cu Alyria.
‎Dean Barosanul către Ochi de Vultur.
‎Spune!
‎Ochi de Vultur, mă vezi?
‎Da.
‎Bun, să verificăm razele trasoare.
‎E bine.
‎Văd doar lanterna.
‎Rămâne aprinsă, sau se stinge imediat? ‎gata? Acum! Clic.
‎Se stinge imediat.
‎O să flutur din mâini. ‎Să-mi zici dacă îngheață imaginea.
‎Fiți pe fază!
‎Intră o rudă de mult pierdută.
‎Încă mă mișc. Mă mai mișc?
‎Văd pe cineva coborând.
‎Ce, unde?
‎Ia uitați-o! E înmărmurită!
‎Poți veni aici, te rog?
‎Da. E cineva acolo?
‎Vino, te rog!
‎- Dean Barosanul? ‎- Vin acum.
‎Ce-i cu camera?
‎Am văzut pe cineva coborând pe scări.
‎Era un bărbat. Cu pălărie și costum.
‎- Nu era nimeni acolo. ‎- Înfricoșător!
‎Uite! Vezi? Înregistra…
‎Ăla e Todd?
‎- Asta ai văzut? ‎- Nu, nu știu. Era…
‎E Todd.
‎E aici?
‎Cred că e…
‎Îmi place și asta.
‎Că au familia aici, o cinstesc ‎în camera asta. E foarte elegant.
‎Da. Știi ce aș vrea?
‎Să comand o cafea.
‎- Tu vrei ceva? ‎- Da, sigur.
‎Ce vrei? Sunt deschisă la orice.
‎Auziți, voi vreți o cafea sau un ceai?
‎Venim acum. Vrei cafea sau ceai?
‎- Da. ‎- Hai! Să mergem!
‎M-a tulburat tare. Să nu ne mai gândim.
‎Am card la Starbucks.
‎Sunt toți reuniți. ‎E timpul să-l cunoască pe Todd.
‎- Ceai cu vanilie și soia. ‎- Mergi la Starbucks?
‎Laptele de cocos e bun.
‎Am lucrat la Starbucks. E tare!
‎- Da? ‎- Da.
‎- Care-i secretul? ‎- Da.
‎Prefer laptele de cocos de la ei.
‎Au lapte de soia cu vanilie, ‎dar cel de cocos e mai dulce natural.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Unde mi-e soția?
‎Cu tine am vorbit? Ești Keila?
‎- Nu, Keila e asistenta mea. ‎- Da.
‎Da. Sunt Todd. Eu te-am sunat.
‎- Bună! ‎- Nikki e aici?
‎Nu. Au sunat-o de la spital
‎și au zis că trebuie ‎să se ducă acolo imediat.
‎Se simte bine?
‎- Era legat de Eleanor. ‎- Mama mea.
‎- Ea e Eleanor? ‎- Da, mama.
‎Bine.
‎Bun. Mă pregătesc.
‎- Voiam să ne luăm cafea. ‎- Cafea?
‎- Vrei? ‎- Le-ați comandat aici?
‎- Urmează. ‎- Grozav!
‎- Da. ‎- Vrei ceva?
‎Da, sigur, o cafea.
‎Niște latte cu sirop de scorțișoară ‎și ciocolată albă.
‎Mocha cu ciocolată albă și lapte de cocos.
‎O să întrebe dacă vrei frișcă.
‎Mie nu prea îmi place frișca în cafea. ‎Deci fără frișcă.
‎Fără? Bine. Mare, mică?
‎VIRGINIA ‎SCUMPA NOASTRĂ RĂPOSATĂ
‎Prima băutură mi se pare prea dulce. ‎O să iau un ceai.
‎Ziceam s-o încercați
‎fiindcă place multora, dar eu îmi iau…
‎Mulți clienți comandau așa ceva.
‎Ceai verde.
‎O supravegheați pe mama o clipă?
‎- Sigur. ‎- Da. Bine.
‎Numai puțin! Ies puțin, de acord? Și ei…
‎Par de treabă.
‎Bine. Știi că te iubesc.
‎- Revin imediat. ‎- Bine.
‎Limonadă rece cu ceai verde și piersici…
‎- Rece? ‎- Da.
‎Limonadă cu ceai verde, dulce, cu matcha.
‎Salutare!
‎Mama voia să vă transmit ceva ‎în legătură cu casa.
‎Așadar, iată! Casa asta…
‎nu e de vânzare!
‎Bine.
‎Ocolim prin spate, prin… ‎Prin spatele piscinei.
‎Casa asta aparține acestei familii.
‎Fraților mei.
‎Surorilor mele.
‎Verilor mei.
‎Stră-străbunicului meu.
‎Puterea noastră sălășluiește ‎în acești pereți.
‎Acești pereți…
‎pot vorbi.
‎Și a sosit timpul
‎ca ei să se exprime.
‎Bun. Todd…
‎Todd, ce faci? ‎Tocmai am venit de la spital. Au zis…
‎Nu se apropie nimeni de mine. ‎Pe bune. Dă-mi drumul!
‎Te rog! O să leșin.
‎- Ești cu mine. ‎- Leșin.
‎Nu leșina!
‎Uite!
‎Calmați-vă puțin! ‎Calmați-vă cu toții! O clipă!
‎Bine? Stați puțin!
‎Vin imediat. O clipă.
‎- O să leșin. Ajutor! ‎- Pleci?
‎- Uite cine e! ‎- Nu-l cunosc.
‎Vă rezolv eu. Pot să explic totul.
‎- Încetează! ‎- Sunteți la emisiunea mea de farse.
‎- Ba nu! Pe dracu'! ‎- Ba da.
‎- E o farsă. ‎- Nu!
‎- Emisiunea mea de farse. ‎- Tu știai?
‎E o emisiune de farse. ‎Nimic nu e real. Nimeni.
‎- Serios. Toți sunt actori. ‎- Ba nu sunt!
‎Jur. Toți sunt actori. Uite!
‎E o cameră acolo!
‎- E o emisiune de farse? ‎- Da. Și uitați! Actori.
‎Ești vedeta emisiunii.
‎- Ați fost geniali! ‎- Luați loc! Stați jos o clipă!
‎Nu vă cunoșteați, nu?
‎- Deloc. ‎- Absolut deloc.
‎- Și tu știai? ‎- Nu, fată!
‎De fapt, veți fi surprinse să auziți ‎că doar voi două erați pe dinafară?
‎Pe bune?
‎Toți suntem actori.
‎Doamne!
‎M-ați băgat în sperieți!
‎Era să… M-am speriat rău ‎când am văzut fantoma aia pe monitor.
‎- Îmi vena să urlu. ‎- Ai văzut o fantomă?
‎- Da. Deci voi… ‎- De ce nu mi-ai zis?
‎Nu erai aici!
‎De ce nu mi-ai zis?
‎Când am văzut sângele, mi-am zis:
‎„Ce dramă! Nu vrea să fie vândută casa.”
‎Când urmăriți alte emisiuni de farse, ‎nu credeți că puteți fi păcălite.
‎Credeam că sunt regizate.
‎- Da. Simțeam… ‎- Le credeam regizate.
‎Habar nu aveați ‎că veți fi vedete la ‎Farse și orori.
‎Așadar, felicitări!
‎- Da! ‎- Palpitant!
‎Extraordinar!
‎- Mi-am rupt o unghie. ‎- Vai!
‎- Mi-am rupt… ‎- Vai!
‎- Mi-am rupt trei unghii. ‎- Nu!
‎Subtitrarea: Liana Oprea